Справа №463/3247/22
Провадження №1-кс/463/1921/23
У Х В А Л А

21 березня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 ,яке подано в інтересах власника майна ОСОБА_4 про зняття арешту майна ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно. Просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2022 року (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 10.05.2022 року) від 03.02.2022 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що слідчий суддя неправомірно наклав арешт на вказане майно, оскільки дана квартира не належить будь-кому з осіб,яким оголошено підозру. Власнику квартири не вручалась повідомлення про підозру. Ні слідчим,ні прокурором, не було спростовано, що квартира перебуває у власності добросовісного набувача, а відтак вважає, що такий арешт слід скасувати.

В судовому засіданні представник власника майна підтримав подане ним клопотання в повному обсязі з мотивів викладених у клопотанні та просив його задоволити.

У судове засідання ні слідчий,ні прокурор не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду вказаного клопотання належним чином. На адресу суду від прокурора поступили заперечення проти вказаного клопотання, а відтак враховуючи вимоги КПК України вважаю за можливе провести розгляд клопотання без участі вказаних осіб.

Вивчивши клопотання про скасування арешта майна та додатки до нього, з`ясувавши думку учасників справи, суд вважає, що клопотання про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2022 року (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 10.05.2022 року) від 03.02.2022 року було накладено арешт на ряд приміщень,в тому числі квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження арештоване майно визнано речовим доказом постановою слідчого від 04.05.2022 року та 26.08.2022 року у кримінальному провадженні № 0000889, дослідження яких може відбутися тільки на стадії судового розгляду. На даний час судом не досліджено зазначені речові докази та інші пов`язані з ними докази. За таких обставин слідчий суддя вважає неможливим зняття арешту з майна, яке визнано речовим доказом.

Крім того, вказана квартира перебувала в іпотеці гр. ОСОБА_5 , у 2012 році, який є одним з основних фігурантів вказаного кримінального провадження, а кримінальні правопорушення у яких обвинувачуються особи у вказаному кримінальному провадженні були вчинені, на думку органу досудового розслідування,саме в період з 2012 по 2016 роки.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.

За таких обставин вказане не рухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості знищення майна.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що кримінальне провадження № 0000889, на теперішній час знаходиться на стадії досудового розслідування, речові докази у вказаному кримінальному провадженні не дослідженні судом, крім того дана квартира можливо була одним з об`єктів вчинення кримінального правопорушення, і є речовим доказом у вказаному провадженні,а власником майна не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а відтак вказане клопотання не підлягає задоволенню

Посилання заявника на порушення його прав власника майна, у даному випадку не можна прийняти, оскільки заявник не позбавлений можливості володіти зазначеним майном, а обмеження можливості розпоряджатися та користуватись ним носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

З урахуванням викладеного, клопотання адвоката ОСОБА_3 ,яке подано в інтересах власника майна ОСОБА_4 про зняття арешту майна - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.174,371-372 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 ,яке подано в інтересах власника майна ОСОБА_4 про зняття арешту майна відмовити за безпідставністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 24.03.2023 року о 16-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1