Справа № 208/2609/20
Провадження № 1-в/202/87/2023
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання мотивоване тим, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 листопада 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу, судом при постановленні вироку вирішено долю речових доказів, за винятком вилучених у нього під час обшуку на стадії проведення досудового розслідування грошових коштів в сумі 10900 грн., на які, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року накладено арешт, та відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 20.04.2020 року було закрито кримінальне провадження по виділених матеріалах відносно невстановлених осіб, де грошові кошти у сумі 10900 грн. визнані речовими доказами, однак слідчим при винесенні рішення про закриття кримінального провадження не було вирішено долю речових доказів, тому просить скасувати арешт та повернути йому зазначені кошти.

Адвокат ОСОБА_3 підтримав заяву, просив її задовольнити, та посилався на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.02.2023 року, оскільки клопотання про скасування арешту не підлягає розгляду в Вільногірському міському судді Дніпропетровської області, тому вимушені були знову звернутися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Прокурор у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причину неявки, суд не повідомив.

Суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на те, що відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

В клопотанні, що знаходиться на розгляді зазначено, що під час досудового розслідування постановою прокурора прокуратури Дніпропетровської області матеріали відносно невстановлених осіб виділено в окреме провадження в якому грошові кошти у сумі 10900 грн., які були вилучені у ОСОБА_5 - визнано речовими доказами, і дане кримінальне провадження було закрито на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 20.04.2020 року.

Відповідно до ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що 06.02.2023 року звернувся із клопотанням про звільнення майна з-під арешту до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, але суд повернув клопотання зазначивши, що дане клопотання не підсудне, оскільки підсудне суду за місцем знаходження органу досудового розслідування - ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

З аналізу норм КПК, встановлено, що слідчий суддя приймає рішення лише під час досудового розслідування за місцем розташування органу досудового розслідування, однак після закриття кримінального провадження, розгляд клопотань відноситься до компетенції суду,тому такі клопотання повинен розглядати суд саме за місцем скоєння кримінального правопорушення, а не за місцем знаходження органу доссу довго розслідування.

Відповідно до вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 листопада 2021 року, кримінальне правопорушення було вчинено на території м. Вільногірськ, у зв`язку з чим суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позбавлений можливості вирішити питання перш за все про підсудність цього клопотання Індустріальному суду м. Дніпропетровська, та прийняти законне рішення по суті заявлених вимог.

Враховуючи наведене, з огляду на положення п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, згідно з якими порушення правила підсудності є підставою для обов`язкового скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-175 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення майна з під арешту

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6