Справа №195/87/23
1-кп/195/41/23 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2023 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, мобільний телефон НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,
Громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вранці 14.08.2022 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) знаходився біля території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та вів бесіду з ОСОБА_4 . Під час спілкування останній повідомив, що має намір попросити когось з односельчан, які будуть їхати до міста, щоб вони зняли з належної йому банківської карточки грошові кошти. Одразу після чого у ОСОБА_3 виник кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном останнього шляхом зловживання довірою, а саме - грошовими коштами, що знаходяться на пластиковій банківській карті з магнітним носієм інформації АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 в цей же ранок, тобто 14.08.2022, знаходячись біля території домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та використовуючи довірчі, дружні стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи на меті заволодіти грошовими коштами з пластикової банківської карти з магнітним носієм інформації, належні потерпілому, зловживаючи його довірою, звернувся до ОСОБА_4 про те, що зможе виконати його прохання, тобто зняти для нього грошові кошти з пластикової банківської карти з магнітним носієм інформації АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , на що ОСОБА_4 , будучи помилково впевнений у сумлінності дій ОСОБА_3 , дав свою згоду і добровільно передав належну йому банківську карту для зняття грошових коштів для себе та повідомив пін-код до неї.
Отримавши вказану банківську карту, ОСОБА_3 , продовжуючи зловживати довірою потерпілого, зобов`язався зняти грошові кошти для ОСОБА_4 , після чого сів до власного автомобіля та направилася до об`єкту торгівлі ФОП « ОСОБА_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого заволодіння грошовими коштами.
Продовжуючи свої кримінальні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , в період часу роботи об`єкту торгівлі ФОП « ОСОБА_5 » з 08.00 до 18.00 години, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи таємно для потерпілого, умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_4 , шляхом введення відомого йому пін-коду, розрахувався грошовими коштами, належними потерпілому за продукти харчування та побутові товари в об`єкті роздрібної торгівлі, а саме: здійснив розрахункові транзакції через банківський термінал - 14.08.2022 року в магазині ФОП « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_4 , на суму 380,00 грн., 10,00 грн., 370,00 грн., 350,00 грн., 20,00 грн., 47,00 грн, обернувши їх на свою користь.
Таким чином, своїми кримінальними діями ОСОБА_3 у вищевказаний період, шляхом розрахунку за продукти харчування та побутові товари в об`єкті роздрібної торгівлі, заволодів шляхом обману грошовими коштами належними ОСОБА_4 , на загальну суму 1177,00 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, своїми кримінальними діями громадянин ОСОБА_3 , незаконно заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на вказану суму, та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд
Умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.
Згідно із заявою ОСОБА_3 від 18 січня 2023 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вирока, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 також склав заяву 18 січня 2023 року, в якій зазначив, що згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд справи обвинувального акту у спрощеному провадженні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.
Кримінальними діями потерпілому ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода на суму 1177,00 грн., яку в ході досудового розслідування відшкодовано у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).
На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття та факт знаходження на утриманні малолітньої дитини - сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого, позитивну характеристику.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення громадянина ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Суд вважає необхідним стягнути судові витрати по справі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- виписку по картці АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , держателем якої є ОСОБА_4 , де зазначено місце та суму зняття грошових коштів, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

25.01.2023