Справа №591/531/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/206/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000128 від 23.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на документи, вилучені 27 січня 2023 під час обшуку території (офісних, господарських та складських приміщень) ФОП ОСОБА_6 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності приватному акціонерному товариству «Сумський Промпроект», директором якого є ОСОБА_6 та в іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

Однак, не погодившись з таким рішенням слідчого судді представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року в частині задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на документи, вилучені 27 січня 2023 під час обшуку території (офісних, господарських та складських приміщень) ФОП ОСОБА_6 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності приватному акціонерному товариству «Сумський Промпроект», директором якого є ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 27 січня 2023 року під час проведення обшуку території (офісних, господарських та складських приміщень) ФОП ОСОБА_6 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Апелянт вказував, що слідчим в клопотанні про арешт майна не доведено, а слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі належним чином не обґрунтовано наявність законних підстав для арешту документів ФОП ОСОБА_6 .

Зазначав, що клопотання слідчого не містило об`єктивних даних, які б вказували на те, що вилучені під час обшуку у ФОП ОСОБА_6 документи, відповідають критеріям визначеним у ст.98 КПК України.

На думку апелянта, ні доводами клопотання, ні доданими до нього матеріалами взагалі не обґрунтовується та не підтверджується, як причетність ФОП ОСОБА_6 , як власника документів, так і вилучених документів до кримінального провадження № 0000128.

Звертав увагу на те, що власник арештованих документів ФОП ОСОБА_6 не має навіть статусу підозрюваного у відповідному кримінальному провадженні.

Вказував, що вилучення певних документів у ФОП ОСОБА_6 , а саме: журналів авторського нагляду по об`єктах, на яких здійснюються їх відновлення, фактично призводить до неможливості виконання ФОП ОСОБА_6 своїх договірних зобов`язань та буде мати наслідком зупинення виконання будівельних робіт підрядними організаціями. Господарська діяльність ФОП ОСОБА_6 в частині авторського нагляду, у зв`язку з вилученням документів, фактично припиниться на невизначений строк.

Наголошував, що слідчим суддею жодним чином не було враховано заперечень власника майна щодо порушень слідчим під час обшуку, що унеможливлює використання протоколу обшуку та вилучених документів як доказів у кримінальному провадженні.

До початку апеляційного розгляду від представника власника майна ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він просив провести судовий розгляд без його участі та без участі ФОП ОСОБА_6 . Від прокурора ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутність.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу представника власника майна ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої представником власника майна апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим суддею в повному обсязі було дотримано вимоги кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо накладення арешту на майно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000128 від 23 серпня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України за фактом привласнення частини бюджетних коштів, які були виділені на реконструкцію пошкоджених на території Сумської області об`єктів житлового та нежитлового фонду.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних злочинів причетні посадові особи Сумської обласної державної адміністрації, які діяли за попередньою змовою в тому числі і з ФОП ОСОБА_6

27 січня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми було проведено обшук території (офісних, господарських та складських приміщень) ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено документи та майно за переліком, яке містить відомості про вчинювані злочини та мають значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому слідчий просив накласти на нього арешт з метою збереження речових доказів.

Перевіряючи доводи вказаного клопотання та додані до нього докази, слідчим суддею було встановлено, що на даний час існують ризики вважати, що володілець вилученого майна може вчинити певні дії, спрямовані на пошкодження, знищення, відчуження цього майна, що в свою чергу вплине на повноту проведення досудового розслідування.

Саме з врахуванням встановлених обставин, слідчий суддя і дійшов висновку, що майно, зазначене у клопотанні, відповідає критеріям речових доказів та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, тому на зазначене майно слід накласти арешт шляхом заборони розпорядження, користування.

До того ж, в кримінальному провадженні з`ясовуються обставини привласнення посадовими особами Сумської обласної державної адміністрації за попередньою змовою з посадовими особами ряду суб`єктів підприємницької діяльності (в тому числі і ФОП ОСОБА_9 ), частини бюджетних коштів, які були виділені на реконструкцію пошкоджених на території Сумської області об`єктів житлового та нежитлового фонду, тоді як арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження та органу досудового розслідування слід надати час для дослідження вилучених документів, їх огляду спеціалістом, яким слідчий не є та не може в ході обшуку повноцінно оцінити значення майна для кримінального провадження, відшукання відомостей, які стосуються відновлювальних робіт за державні кошти.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може перешкодити встановленню всіх обставини у даному кримінальному провадженні.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника власника майна про те, що клопотання слідчого не містило об`єктивних даних, які б вказували на те, що вилучені під час обшуку у ФОП ОСОБА_6 документи, відповідають критеріям визначеним у ст.98 КПК України, колегія суддів вважати обґрунтованими не може, оскільки слідчим в клопотанні було доведено те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та може бути використане як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що власник арештованих документів ФОП ОСОБА_6 не має навіть статусу підозрюваного у відповідному кримінальному провадженні, то колегія суддів визнає їх необґрунтованими, оскільки згідно КПК арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Таким чином, накладення арешту на майно не пов`язано з безумовним оголошенням підозри власнику такого майна.

Щодо доводів апелянта про те, що вилучення певних документів у ФОП ОСОБА_6 , а саме: журналів авторського нагляду по об`єктах, на яких здійснюються їх відновлення, фактично призводить до неможливості виконання ФОП ОСОБА_6 своїх договірних зобов`язань та буде мати наслідком зупинення виконання будівельних робіт підрядними організаціями, колегія суддів зазначає, що арешт майна є лише одним із заходів забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування якого перевіряються та уточнюються відомості, які мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, що на даний час і відбувається, зі спливом певного часу власник майна вправі подавати клопотання про скасування арешту майна.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею жодним чином не було враховано заперечень власника майна щодо порушень слідчим під час обшуку, що унеможливлює використання протоколу обшуку та вилучених документів як доказів у кримінальному провадженні, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються змістом ухвали, в якій слідчий суддя вказав, що доводи власника майна та його представника фактично зводяться до оцінки проведеного обшуку як доказу з точки зору його допустимості, що не вирішується слідчим суддею на даному етапі провадження, а є прерогативою суду під час судового розгляду справи по суті. З такими висновками слідчого судді повністю погоджується і колегія суддів.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що відповідно до положень ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, під час апеляційного перегляду не встановлено обставин, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, в даному випадку арешт слідчим суддею було накладено правомірно і жодних порушень, при цьому, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого, накладено арешт на документи, вилучені 27 січня 2023 під час обшуку території (офісних, господарських та складських приміщень) ФОП ОСОБА_6 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності приватному акціонерному товариству «Сумський Промпроект», директором якого є ОСОБА_6 та в іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4