Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1953/21
Провадження № 1-кп/935/68/23
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 07.07.2021 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 191 КК України,

встановив:

До суду від прокурора Коростишівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 07.07.2021.

Захисником у судовому засіданні подано заяву про порушення права на захист, на належну правову процедуру та повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Вказана заява обґрунтована тим, що прокурор не дотримався зазначеної вище норми процесуального права, формулювання обвинувачення ОСОБА_4 неконкретне, з обвинувального акту незрозуміло які дії інкримінуються ОСОБА_4 як службова недбалість (ст. 367 КК України) неумисний злочин, а які дії прокурор вважає можливим інкримінувати йому як умисний злочин за ст. 191 КК України. Також, в обвинувальному акті прокурор одночасно стверджує, що документи про виконання будівельних робіт були складені не ОСОБА_4 , а замовником будівництва, водночас, стверджує, що замовником будівництва був ОСОБА_4 , який отримав ці функції в силу договорів на здійснення технагляду та виконання функцій замовника, отже в цій частині ОСОБА_4 не може захиститись від обвинувачення і не може планувати свій захист, оскільки не зрозуміло які організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції прокурор вважає переданими ОСОБА_4 договорами про технічний нагляд, посилаючись на які може сформувати у суду негативне ставлення до поведінки фігуранта справи, що є неприпустимим. Водночас, всупереч п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті відсутні відомості про кожного потерпілого, що, на думку захисту, є незаконним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подану заяву, просив повернути обвинувальний акт.

Прокурор у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви про повернення обвинувального акта, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 191 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 07.07.2021, складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Вважає, що доводи захисника по суті є незгодою сторони захисту з обвинуваченням та намагання обвинуваченого ОСОБА_4 уникнути відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування в додаток до нього, приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, у наведеній статті, окрім викладення в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, прямо вказується на необхідність викладення також формулювання обвинувачення, оскільки формулювання обвинувачення це юридичний висновок, заснований на фактичних обставинах справи, зміст якого складають правові ознаки злочину, викладені мовою диспозиції застосовуваної норми КК, тому що саме формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг і межі судового розгляду і надає можливість обвинуваченому у повній мірі реалізувати своє право на захист, оскільки дозволяє точно визначити обсяг і межі свого захисту в рамках конкретного кримінального провадження.

Доктриною кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст. 6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Практика Європейського Суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Суд приходить до висновку, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Положеннями ч. 4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів, не передбачених цією статтею, до початку судового розгляду забороняється.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України можна дійти висновку, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Закон уповноважує прокурора на викладення в обвинувальному акті обставин справи на власний розсуд. При цьому, прокурор керується внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повній та всебічній оцінці доказів, що були отримані під час досудового слідства, у їх сукупності. Разом з тим суд, при розгляді справи по суті, має право самостійно та безпосередньо дослідити докази, надати їм відповідну правову оцінку, виклавши висновки у прийнятому рішенні.

Обґрунтування викладені стороною захисту, як підстава повернення обвинувального акту, виходять за межі вимог ст. 314 КПК України, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, які суд має право вирішити, доводи захисту стосуються оцінки доказів, які суд має право досліджувати лише в ході судового розгляду. Крім того, відповідно до вимог ст. 338 КПК України в ході судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення в суді.

Тому, у задоволенні заяви захисника про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.

Підстав для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.

Клопотань про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не надходило.

Цивільний позов цивільний позов прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Харитонівської сільської ради, Головного управління державної казначейської служби України у Житомирській області, Управління державної казначейської служби у Коростишівському районі Житомирської області відповідає вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України, підстав для відмови у прийнятті цивільного позову суд не вбачає.

У відповідності до вимог ст. 314-316 КПК України наявні підстави для призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю учасників судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314 -316, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про порушення права на захист, на належну правову процедуру та повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 07.07.2021.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 07.07.2021, за обвинувальним актом, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської окружної прокуратури, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 191 КК України, на 17.02.2023 об 11:00 годині у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області, за адресою: Житомирська область, місто Коростишів, вулиця Героїв Небесної Сотні, 52.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 191 КК України здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Прийняти до спільного розгляду цивільний позов прокурора Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Харитонівської сільської ради, Головного управління державної казначейської служби України у Житомирській області, Управління державної казначейської служби у Коростишівському районі Житомирської області, яких відповідно до вимог ст. 61 КПК України визнати цивільними позивачами, обвинуваченого ОСОБА_4 визнати цивільним відповідачем.

Запропонувати цивільному відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії позовної заяви подати відзив на позовну заяву. Роз`яснити, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) його до суду.

Надати цивільному позивачу строк протягом п`яти днів із дня вручення копії відзиву на цивільний позов для подання відповіді на відзив. Роз`яснити, що копія відповіді та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) її до суду.

Роз`яснити цивільному позивачу, що згідно з ч. 3 ст. 61 КПК України він має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Роз`яснити цивільному відповідачу, що згідно з ч. 3 ст. 62 КПК України він має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1