Справа № 694/906/22 Провадження №1-кп/694/136/22
В и р о к
Іменем України
26.12.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Звенигородка Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей немає, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, шляхом зривання руками рослини коноплі на ділянці городу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , нарвав, висушив та подрібнив, таким чином виготовив наркотичний засіб, який зберігав для власного вживання, до 29.03.2022 в період часу з 21.47 год. по 22.02 год. в кімнаті прийому громадян Звенигородського РВП ГУНП України в Черкаській області добровільно видав поліетиленовий пакет із вмістом частини подрібленої речовини зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 7.09 г. в подальшому 29.03.2022, коли в період часу з 23:09 год. до 23.38 год. під час проведення огляду місця події будинковолодіння, останній добровільно видав працівникам поліції поліетиленовий пакет із вмістом подрібленої речовини зеленого кольору рослинного походження, яка зберігалася у приміщенні літньої кухні, та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 14.703 г., а також з приміщення літньої кухні добровільного видав висушені стебла з листям зеленого кольору, які поміщено до трьох полімерних мішків, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 436,30 г., 656,82 г, 441,55 г., загальна маса яких в перерахунку на суху речовину складає 1556,463 г.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, визнав частково, пояснив суду, що дійсновін вирощував на своєму городі кущі коноплі, однак, вона не містить у своєму складі наркотичної сировини.
Не дивлячись на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_4 у фактично скоєному підтверджується наступним.
Поясненнями свідка ОСОБА_6 , даними в ході судового розгляду про те, що він був присутній при затриманні ОСОБА_4 в комендантську годину. Перебував на службі та в той час знаходився у відділку поліції та був запрошений в якості понятого при ошуці в кімнаті на першому поверсі відділку поліції. Було троє поліцейських та двоє їх, він та ОСОБА_7 також був присутній ОСОБА_4 .Було вилучено наркотичні засобі, що вони і засвідчили. ОСОБА_4 нічого не повідомив. Все відповідало фактичним обставинам.
Поясненнями свідка ОСОБА_8 , даними в ході судового розгляду про те, що він був присутній в якості понятого під час вилучення наркотичного засобу також був присутній ОСОБА_9 та працівники поліції. ОСОБА_4 все добровільно виніс, показав та видав. Ніякого тиску на нього не здійснювалось. Пакет з переробленою травою, бадилля грузили у мішки та працівники поліції їх опечатали. Вони розписались.
Також в судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази.
Зміст заяви ОСОБА_4 про добровільну видачу в кімнаті прийому громадян Звенигородського РВП ГУНП України в Черкаській області поліетиленовий пакет із вмістом частини подрібленої речовини зеленого кольору рослинного походження, зовні схожої на канабіс.
Зміст протоколу огляду місця події від 29.03.2022 року та додатків до нього, в ході якого 29.03.2022 року, в період часу з 21.47 год. по 22.02 год. в кімнаті прийому громадян Звенигородського РВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4 добровільно видав поліетиленовий пакет із вмістом частини подрібленої речовини зеленого кольору рослинного походження,
Зміст протоколів огляду місця події від 29.03.2022 року та додатків до них, в ході яких 29.03.2022 року в період часу з 23:09 год. до 23.38 год. під час проведення огляду місця події будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції поліетиленовий пакет із вмістом подрібленої речовини зеленого кольору рослинного походження, яка зберігалася у приміщенні літньої кухні, зовні схожа на канабіс, а також з приміщення літньої кухні добровільного видав висушені стебла з листям зеленого кольору, які поміщено до трьох полімерних мішків, які зовні схожі на канабіс.
Також у ході судового розгляду були досліджені речові докази у справи - висушені рослини зеленого кольору, які поміщено до 3 мішків.
З дослідженого судом, у порядку § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновку експерта, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судовим розглядом встановлено наступне.
Відповідно висновку експерта №СЕ-19/124-22/2784-НЗПРАП від 07.04.2022 видана 29.03.2022 року, в період часу з 21.47 год. по 22.02 год. в кімнаті прийому громадян Звенигородського РВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 7.09 г.
Відповідно висновку експерта №СЕ-19/124-22/2782-НЗПРАП від 09.04.2022, видана ОСОБА_4 проведення огляду місця події будинковолодіння, є особливо небезпечним наркотичним засобом,обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 14.703 г.
Відповідно висновку експерта №СЕ-19/124-22/2775-НЗПРАП від 12.04.2022 видані МолоковимВаслем ОСОБА_10 з приміщення літньої кухні висушені стебла з листям зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 436,30 г., 656,82 г, 441,55 г., загальна маса яких в перерахунку на суху речовину складає 1556,463 г.,
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку учасників кримінального провадження, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Ст.91 КПК України визначає обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збирання перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_4 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 87 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст.85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість обвинуваченої у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.
Проаналізувавши викладені по даному кримінального провадженню докази та оцінивши їх в сукупності, суд визнає необґрунтованими ствердження обвинуваченого про непричетність до вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони спростовуються доказами викладеними у вироку, які об`єктивно узгоджуються з обставинами справи.
Суд переконався, що в діях обвинуваченої ОСОБА_4 наявний склад злочину, передбачений за ч.2 ст.309 КК України.
Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у великих розмірах.
Суд вважає за необхідне виключити кваліфікуючу ознаку, що зазначена в обвинувальному акті при кваліфікації дій обвинуваченого, як незаконне придбання наркотичного засобу, оскільки під незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів слід вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого тощо. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків нарковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях. У той час, як вбачається з пред`явленого обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 зірвав руками рослини коноплі на ділянці городу за місцем свого проживання.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 309 КК України суд вважає доведеною.
Доводи обвинуваченого в обгрунтування часткового визнання своєї вини, суд розцінює як спосіб захисту та спробу уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, тому що його доводи спростовуються вищезазначеними доказами, зокрема висновками експертизи..
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений (вимога УІАП в Черкаській області від 30.03.2022 року, довідка ОСК ГУНП в Черкаській області від 19.04.2022 року), на ОСОБА_11 обліку на Д обліку в Звенигородському наркологічному кабінеті та пстхоневрологічному кабінеті не перебуває (Довідки Звенигородської БЛІЛ №91, 79), за місцем мешкання характеризується формально (довідка - характеристика надана за підписом міського голови Звенигородської міської ради Черкаської області від 30.03.2022 року).
В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, нетяжким злочином, наслідки вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, особу обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією статті.
Разом з тим, приймаючи до уваги вимоги ч. 2 ст. 50 КК України про те, що покарання являється не тільки карою за вчинене кримінальне правопорушення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, передбаченого ч. 4 ст. 75 КК України, і з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не призначає йому вказаний вид покарання.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати: за проведення судових експертиз: №СЕ-19/124-22/2784-НЗПРАП від 07.04.2022; №СЕ-19/124-21/2782-НЗПРАП від 09.04.2022; №СЕ-19/124-21/2775-НЗПРАП від 12.04.2022 у сумі 3432 грн. 04 коп. (три тисячі чотириста тридцять дві гривні чотири копійки).
Речові докази: - висушені рослини зеленого кольору, які поміщено до 3 мішків особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1534,67 г.; - подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка поміщена до сейф-пакету № SUD 1139158, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 14.703 г.; - подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка поміщена до сейф-пакету № GSU 1003240, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса наркотичного засобу канабісу в перерахунку на суху речовину становить 7.09 г - після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1