Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1288/22
Провадження № 1-кп/673/49/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 та на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000187 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 року, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, не працюючий, маючий на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_7 , 2007 р.н., раніше судимий:

-21.01.1997 Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 с. 14 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки;

-22.12.1998 Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ст. 43, ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

-24.09.2002 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки;

-20.03.2007 Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців;

-13.08.2007 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки;

-16.08.2007 Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.129, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців;

-29.04.2013 Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки;

-17.09.2013 Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч. 3 с. 185, ч. 1 ст.162, ч.3 ст.185 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці;

-21.02.2018 Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 2 с. 185, ч. 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 70, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки;

-31.10.2022 Волочиською окружною прокуратурою направлено обвинувальний акт до суду за ч.4 ст. 185 КК України, 18.10.2022 у цьому провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2022 близько 22:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке за правом власності належить ОСОБА_8 та яке використовує ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння майном, яке знаходиться в приміщенні будинку за вищевказаною адресою, прийняв рішення проникнути до будинку з метою викрадення чужого майна.

Тоді ж, 31.08.2022 близько 22:00 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив металеву хвіртку, через яку здійснюється вхід на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов на територію подвір`я, після чого за допомогою фізичної сили, відігнувши металеві цвяхи, якими фіксувалася віконна рама вхідних дверей будинку, вийняв вікно та через віконний отвір проник в приміщення веранди. В подальшому, ОСОБА_4 за допомогою фізичної сили вийняв віконну раму дверей, через які здійснюється вхід до коридору та через віконний отвір проник до приміщення коридору, звідки потрапив до приміщення вітальні, де в серванті виявив алкогольні напої в кількості 5 пляшок: 1 пляшку горілки «Приватна колекція» ємністю 0,5 л, вартістю 135 грн., а також суміші різних алкогольних напоїв злитих ОСОБА_6 в пляшку з-під вина «Букет Молдавії» ємністю 0,7 л, в пляшку ємністю 1 л. з-під вермуту «Б`янка салюте», в пляшку з-під вина «Лісна Ягода» ємністю 0,5л, в пляшку з-під вина «Кагор» ємнісю 0,7 л, які для потерпілого ОСОБА_6 матеріальної цінності не представляють, які поклав до поліетиленового пакету білого кольору, який знайшов у кімнаті та який також матеріальної цінності для ОСОБА_6 не представляє. Після цього, перебуваючи в приміщенні вітальні, ОСОБА_4 взяв зі столу

одну скляну банку ємністю 0,5 л курячої тушонки власного виробництва вартістю 80 грн., яку поклав до пакету та одну пару чоловічих туфель чорного кольору 42 розміру марки «Мемфіс» вартістю 400 грн., належні ОСОБА_6 .

Окрім цього, зайшовши до приміщення кімнати, де проживає ОСОБА_8 , ОСОБА_4 взяв з ліжка належу ОСОБА_6 ковдру малинового кольору розмірами 2 х 1,5 м вартістю 124 грн., яка знаходилася в підковдрі жовто-рожевого кольору, яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності.

Потім, ОСОБА_4 прослідував до кімнати, де проживає ОСОБА_9 , де зі столу взяв мобільний телефон червоного кольору марки «Nокіа» 2610 IMEI: НОМЕР_1 без сім-карти та акумуляторної батареї вартістю 71,67 грн., мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору моделі GT-E1200ZKMSEK із акумуляторною батареєю вартістю 180 грн., мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору моделі GT-E1080і із акумуляторною батареєю вартістю 200 грн., належні ОСОБА_6 , які поклав до правої кишені свого одягу.

В подальшому, взявши вищевказані речі та алкогольні напої, ОСОБА_4 покинув приміщення будинку, розпорядившись в подальшому викраденими речами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав майно ОСОБА_6 на загальну суму 1190,67 грн., чим заподіяв останньому майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

Вказана вище кваліфікація дій обвинуваченого, на думку суду, є правильною, а його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину доведеною.

26.12.2022 року між належно уповноваженим Заступником керівника Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником адвокатом ОСОБА_11 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468-472 КПК України, укладено Угоду про визнання винуватості(Далі Угода).

В підготовчому засіданні прокурор вказує, що при укладенні даної Угоди дотримані всі вимоги і правила, встановлені чинними КПК України та КК України, просив долучити до обвинувального акту матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого, а саму Угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

В свою чергу обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри та обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочині, просив затвердити Угоду, укладену між ним та прокурором, стверджуючи, що передбачені в Угоді наслідки її укладення, затвердження та невиконання йому роз`яснені та зрозумілі.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши умови укладання Угоди, відповідність її змісту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б погодитися на її підписання, усвідомлення характеру висунутого обвинувачення,

виду і розміру покарання та наслідків ухвалення вироку на підставі Угоди, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану Угоду з наступних підстав.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує умови Угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на «Д» обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю фактичного проживання характеризується посередньо, неодружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, стан здоров?я в цілому нормальний, інвалідом не являється, не працює, раніше неодноразово судимий, відбував реальне покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Таким чином, діючи в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та відповідної перевірки матеріалів самої кримінальної справи суд переконався, що зміст Угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її укладення сторонами є: добровільним; не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в Угоді; наявні фактичні обставини для визнання винуватості; тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину відповідає вимогам Закону для укладення Угоди; прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, правової кваліфікації дій, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та досягли домовленості про призначення відповідного покарання, зазначеного в п. 5 Угоди; узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; виконання обвинуваченим взятих на себе за Угодою зобов`язань є можливим; умови Угоди відповідають вимогам чинного кримінального та кримінально-процесуального законодавства України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

В свою чергу, суд зазначає, що в даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не подавався, в справі наявні судові витрати та речові докази, юридичну долю яких слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Таким чином, в ході судового розгляду суд переконався, що обставини, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови у затвердженні Угоди відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Угоду про визнання винуватості від 26.12.2022 року, укладену сторонами обвинувачення та захисту в даному кримінальному провадженні належить затвердити, обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, як необхідну та достатню для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 100, 314, 368-375 та 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 26.12.2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та Заступником керівника Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання даного покарання з покаранням, призначеним вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.11.2022 за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його приведення до виконання, врахувавши вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.11.2022.

Долю речових доказів по справі, згідно постанови слідчого від 03.10.2022 року (а.с. 185), вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України: ковдру малинового кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 , порожні пляшки знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави Україна судові витрати у справі на залучення експертів для проведення експертиз №СЕ-19/123-22/8725-ТВ в сумі 566,34 грн., №СЕ-19/123-22/8726-ТВ в сумі 755,12 грн., №СЕ-19/123-22/8820-Д в сумі 2265,36 грн., №СЕ-19/123-22/8822-ТВ в сумі 943,90 грн.

Після набрання вироком законної сили Ухвали слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 14.09.2022 року та 05.10.2022 року про накладення арешту, скасувати.

Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1