Справа № 194/1499/20
Провадження № 1-кп/185/186/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 від 28 жовтня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Пластун, Тернейського району, Приморського краю, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда ІІ групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25 червня 1996 року Центрально-міським районним судом м. Горлівки, Донецької області за ч. 2, 3 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ч. 2 ст.145, ст.42 КК України 1960 року до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна;

- 30 квітня 1999 року Центрально-міським районним судом м. Горлівки, Донецької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 42, ст. 43 КК України 1960 року до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна;

- 04 грудня 2007 року Центрально-міським районним судом м. Горлівки, Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 353, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 30 липня 2008 року Микитовським районним судом м. Горлівки, Донецької області за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна;

- 24 березня 2010 року Центрально-міським районним судом м. Горлівки, Донецької області за ст. 198, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією майна;

- 23 грудня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року пом`якшено покарання призначене вироком Павлоградського міськрайонного суду від 23 грудня 2019 року та призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі;

- 02 вересня 2020 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до обмеження волі на строк 3 років 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та будучи засудженим 02 вересня 2020 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 75 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку з чим маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, під час відбування покарання на шлях виправлення та перевиховання не став та скоїв нове, умисне, тяжке, корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_3 , 27 жовтня 2020 року, перебував біля магазинку «Калоша» розташованого по вул. Харківська 62-А м. Тернівка Дніпропетровської області. Цього ж дня, приблизно о 13.10 годині, ОСОБА_3 продовжуючи перебувати біля магазину «Калоша», побачив що з правого боку від входу до вищевказаного магазину, стоїть на підніжці велосипед марки «Titan» моделі «Tornado 26», що належить ОСОБА_5 , та яким на той час користувався його малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишив велосипед зайшовши до приміщення магазину. Після чого, ОСОБА_3 , по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що поруч з велосипедом нікого немає та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 підійшов до вказаного велосипеду та знявши з підніжки сів на нього та поїхав по вул. Харківська в бік вул. Вознесенська м. Тернівка, Дніпропетровської області, намагаючись залишити місце скоєння злочину не помітним. Однак, малолітній ОСОБА_6 , вийшовши із приміщення магазину «Калоша», розташованого по АДРЕСА_3 , побачив, що раніше незнайомий йому чоловік - ОСОБА_7 віддаляється від магазину на його велосипеді. Після чого малолітній ОСОБА_6 , з метою припинення ОСОБА_3 крадіжки велосипеду та зупинки останнього, почав бігти за ОСОБА_3 , голосно звернувшись до останнього з фразою: «Верните велосипед, это мой». В свою чергу ОСОБА_3 , розуміючи те, що протиправність його дій викрита та малолітній ОСОБА_6 біжить за ним та звертається саме до нього, він не маючи умислу зупинитись, з метою доведення свого злочинного, корисливого умислу до кінця, спрямованого на відкрите, повторне викрадення чужого майна, продовжив їхати на велосипеді марки «Titan» моделі «Tornado 26» тим самим покинув місце скоєння злочину, чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3728,08 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та суду показав, що у вересні 2020 року біля 11.00-12.00 години він знаходився на вул. Харківська в м. Тернівка біля продуктового магазину. Він сидів за столиком і розмовляв по телефону. Він підійшов і побачив біля вікна магазину велосипед марки «Титан», скоріше за все червоного кольору. Він подивився, що біля велосипеда нікого не було. Він сів на велосипед і на ньому поїхав по провулку в сторону вул. Кренкіля в м. Тернівка. Проїхав по вул. Кренкіля, Вознесенській на вул. Кірова (Шахтобудівників) і заїхав у двір свого знайомого ОСОБА_8 . Це не його родич, а однофамілець. Коли він знаходився у дворі, до двору під`їхала машина із машини вийшов ОСОБА_9 і зайшовши у двір, у нього спитав: «Де велосипед?». На що він відповів, що ось він і повернув потерпілому цей велосипед. ОСОБА_9 відправив сина додому, а йому запропонував проїхати до поліції. Він погодився і вони на автомобілі проїхали до поліції. Він у поліції у всьому зізнався і розповів, як все відбувалося. Це не було відкрите викрадення, а він викрав таємно. Це можливо було і в жовтні 2020 року. Він не чув, щоб хтось, щось кричав. З ким розмовляв по телефону він не пам`ятає. Алкоголь в той день він не вживав. Відстань від магазину до місця по вул. Кірова десь 500 м. Велосипед на подвір`ї по вул. Кірова перебував біля сараю. Біля магазину сидів тільки він. У знайомого ОСОБА_10 син навчається у одному класі з сином потерпілого. Він кається, що вчинив крадіжку. Він не бачив як дитина приїхала на велосипеді та його залишав. Він не чув, щоб в його сторону хтось щось кричав або гукав. Він палець дитині не показував. До цього дитину в цей день він зовсім не бачив. Хвилин через 10-15 він доїхав до вул. Кірова. На вул. Вознесенській, він розмовляв з ОСОБА_11 . З магазину не можливо було побачити, як він брав велосипед.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що приблизно у вересні 2020 року біля 12.00 годин його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на велосипеді поїхав до магазину. Через 10 хвилин, він не дочекавшись сина, вийшов на вулицю і побачив, що назустріч біг син зі сльозами на очах. Він спитав, що трапилося. Син відповів, що коли вийшов з магазину, побачив як чоловік на його велосипеді пересікає дорожнє полотно. Син почав кричати йому вслід, щоб той віддав велосипед, а чоловік показав йому жест пальцем та щось сказав, що саме не пам`ятає. Син пробіг за ним десь ще 150-200 м, а потім не став за ним бігти та повернувся додому. Син розповів, в який приблизно район поїхав чоловік. Він взяв автомобіль та поїхав приблизно в те місце, де він міг знаходитися. Його син у дворі побачив чоловіка, який розмовляв по телефону. Потерпілий зайшов у двір, забрав велосипед та віддав сину, а чоловіку запропонував проїхати в поліцію. На наступний день приїхали працівники поліції та фотографували велосипед.

Велосипед марки «Титан», рама червоно - чорного кольору, підростково - дорослий. Його син сказав, що це його однокласника дядя. Син його знав. Той чоловік - це обвинувачений. Син кричав «зупиніться, це мій велосипед». Відстань від магазину до подвір`я, де був велосипед, 700-800 м. від обвинуваченого тоді було чутно перегар. Велосипед йому повернули. Претензій до обвинуваченого не має. Просить призначити не суворе покарання. Обвинувачений просив вибачення.

Хоч обвинувачений ОСОБА_3 і не визнав вину повністю, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що це було десь у жовтні 2020 року, у другій половині дня він перебував у м. Тернівка. Він приїхав до магазину «Калоша» за продуктами та залишив велосипед під магазином. Зайшов до магазину, а коли вийшов, то побачив, що немає велосипеду, а чоловік на його велосипеді поїхав в сторону «Тернівської гори» та переїжджав через дорогу. Він побіг за ним та кричав «Віддай велосипед». Чоловік у відповідь показав непристойний жест пальцем руки та виразився нецензурними словами. Свідок добіг трохи далі вулиці Леніна, а чоловік скрився під магазином «1001 ніч», звернув до нього та поїхав прямо, а свідок побіг додому. Коли він біг додому, вийшов батько та зрозумів, що велосипеда вже немає. Батько вигнав автомобіль і вони поїхали шукати чоловіка в тому напрямку, який вказав свідок. Коли вже поверталися, то побачили, що покинутий будинок і там чоловік у капюшоні стояв розмовляв по телефону. Чоловік був схожий на того, що вкрав у свідка велосипед. Вони під`їхали туди. Батько покликав чоловіка, запитав у сина він чи не він. Свідок відповів, що це той чоловік. Він показав місце, де знаходиться велосипед. Батько сказав, щоб він сів до машини і вони поїдуть до поліції.

Коли він під`їхав на велосипеді до магазину, це чоловік сидів за магазином за столом та пив пиво. Більше нікого не було. Цього чоловіка він знав раніше. Це дядько його однокласника. Не пам`ятає його прізвище та ім`я. Знає його візуально.

В приміщенні магазину він перебував максимум 4 хвилини. За цей час велосипед від`їхав від магазину на відстань до 100 метрів, але не більше. Він коли вийшов та побачив відсутність велосипеду, обернувся, крикнув та побіг. Також кричав по дорозі. Кричав «Віддай мій велосипед». Коли він біг, відстань не скорочувалась, чоловік їхав швидше. Коли чоловік переїжджав через бордюр, то оглянувся та впав, порвавши ручку на велосипеді. В цей час він йому кричав «Віддай мій велосипед» та «Навіщо ти це робиш». Чоловік відповів нецензурними словами. Він може зробити висновок, що між ними був діалог. Бо чоловік обернувся та відповів нецензурною лайкою. Це було в адресу свідка, бо більше людей не було. На велосипеді їхав той же чоловік, що і сидів на лавці біля магазину.

Коли свідок під`їхав з батьком, не може сказати чи впізнав його чоловік. Може скоріше всього. Йому подарували цей велосипед на день народження.

Вулиця по якій їхав чоловік, це траса. Коли впав чоловік, не може сказати яка точно відстань між ними була.

Коли йому віддали велосипед, він не поїхав в поліцію, а поїхав додому.

Велосипед білого, чорного та червоного кольору. На ньому намальований орел та написано «горний» на англійській мові.

Педагог ОСОБА_12 повідомила, що свідок все чітко описав.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 27 жовтня 2020 року, прийняту від ОСОБА_5 , відповідно до якого, останній зазначив, що 27 жовтня 2020 року, близько 13.10 годині невідома особа, біля магазину «Калоша» по вул. Харківська, в м. Тернівка, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку велосипеда «Titan», спричинивши матеріальний збиток /Т. 2 а.к.п. 4-5/.

Протоколом огляду та фото таблицею до нього від 27 жовтня 2020 року, відповідно до якого об?єктом огляду було місце події, а саме ділянка місцевості, розташована перед входом в магазин «Калоша» по вул. Харківська, буд. 62-а в м. Тернівка, Дніпропетровської області. Зі слів ОСОБА_5 велосипед марки Titan стояв під першим вікном від входу в магазин /Т. 2 а.к.п. 7-9/.

Протоколом огляду предмету та фото таблицею до нього від 02 листопада 2020 року, відповідно до якого предметом огляду був велосипед марки Titan, моделі Tornado, чорного кольору із вставками червоного, на рамі велосипеда маються надписи Titan Tornado supersport, який ОСОБА_5 добровільно надав для огляду /Т. 2 а.к.п 17-18/.

Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 листопада 2020 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_5 за загальними рисами обличчя впізнав особу зображену на знімку під № 2, як чоловіка, який 27 жовтня 2020 року викрав у його сина ОСОБА_6 велосипед біля магазину «Калоша» по вул. Харківська та Довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якої під № 2 на фото - ОСОБА_3 /Т. 2 а.к.п. 63-66/.

Протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 листопада 2020 року, відповідно до якого, неповнолітній свідок ОСОБА_6 за загальними рисами обличчя впізнав особу зображену на знімку під № 4, як чоловіка, який викрав у нього 27 жовтня 2020 року велосипед біля магазину «Калоша» по вул. Харківська та Довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якої під № 4 на фото - ОСОБА_3 /Т. 2 а.к.п.67-70/.

Протоколом слідчого експерименту від 06 листопада 2020 року з відеозаписом до протоколу, відповідно до якого, малолітній свідок ОСОБА_6 показув, де він біля магазину Калоша, бачив обвинуваченого, який сидів за столом. Також, показав, де він залишив біля магазину велосипед, а коли вийшов з магазину, то велосипеда не було.

Потім свідок показав, де він (в метрах тридцяти) побачив обвинуваченого, який їхав на його велосипеді по вул. Харківська, за яким він побіг і почав кричати йому та просити віддати велосипед, але обвинувачений показав йому палець. Потім свідок показав куди повернув обвинувачений на його велосипеді та уїхав. Також, відтворив яким чином він кричав обвинуваченому /Т. 2 а.к.п 31-33/.

Висновком судової товарознавчої експертизи № 19/104-17/2/12.1/473 від 04 листопада 2020 року, відповідно до якої ринкова вартість велосипеду марки Titan моделі Tornado 26 на момент вчинення злочину, а саме на 27 жовтня 2020 року, могла складати 3728,08 грн. /Т. 2 а.к.п 25-27/.

Постановою слідчого СВ Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області від 02 листопада 2020 р. про визнання речовими доказами і долучення до провадження речового доказу, відповідно до якої речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000332 визнано велосипед Titan Tornado, який повернуто під зберігальну розписку потерпілому /Т. 2 а.к.п 19/.

Зберігальною розпискою ОСОБА_5 від 02 листопада 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_5 отримав від працівників поліції велосипед Titan Tornado та зобов`язався його зберігати до вирішення питання по суті /Т. 2 а.к.п 20/.

Судом також була допитана в судовому свідок ОСОБА_13 , яка суду показала, що приблизно два роки тому, можливо жовтень, листопад, до обіду вона підшукувала житло і перебуваючи на АДРЕСА_4 і бачила, як на велосипеді проїхав обвинувачений. Куди саме вона не бачила. Щоб хтось біг за велосипедом, вона не бачила. Вона стояла на зупинці і чекала господаря будинку. Потім вона пішла дивитися будинок. Який велосипед був у обвинуваченого, вона не пам`ятає, але не Україна. До суду з обвинуваченим вона знайома не була. Від зупинки до кута вул. Вознесенська було метрів 100. Від кута вул. Харківська до магазину «Калоша» також 100 метрів. Обвинуваченого вона бачила, як він проїхав повз неї і за ним не спостерігала і він був в обмеженому полі зору.

Допитаний в судовому свідок ОСОБА_14 , суду показав, що дату він не пам`ятає, весною або восени, обвинувачений попросив води, коли він був у дворі будинку своєї цивільної дружини за адресою: АДРЕСА_5 . Він дав обвинуваченому воду. По воду він ходив 5 хвилин. Обвинувачений підійшов до паркану, а велосипед лежав біля дороги. Який був велосипед він не пам?ятає. Він не чув, щоб хтось кричав обвинуваченому. Свідок проживає від магазину «Калоша» вправо. Від магазину « Калоша » до його будинку десь приблизно 300 метрів. По його вулиці 100 м до повороту і по вул. Харківській, і 200 м до магазину « Калоша ». Що було далі, як йому дав води, він не знає.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи досліджені протокол огляду, протокол огляду предмету, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол слідчого експерименту, висновок експертизи, показання свідків та обвинуваченого, в їх сукупності, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що він не вчинював саме грабежу, а вчинив саме крадіжку, так як це спростовується показами малолітнього свідка ОСОБА_6 , які є послідовними та належними, протоколом впізнанням та слідчим експериментом за його участі, також це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. Тому позицію обвинуваченого суд вважає захисною.

Суд, даючи оцінку показам свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вважає, що зазначені свідки не були безпосереднім свідками зазначеного злочину, коли саме обвинувачений вчинював даний злочин та не бачили, що відбувалося на АДРЕСА_6 , а тому їх покази не можуть бути покладені як на підтвердження винуватості обвинуваченого, так і на його виправдання.

З врахуванням викладених заперечень обвинуваченим ОСОБА_3 , суд не вбачає обґрунтованих причин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 на ч. 2 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ст. 186 КК України, грабіж це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчиняється у присутності власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

Відповідно до положень ст. 185 КК України, крадіжка це таємне викрадення чужого майна. Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Як правило крадіжка вчинюється за відсутності будь-яких осіб (власників, володільців майна, осіб, під охороною яких воно перебуває, очевидців тощо). Крадіжкою визнається також протиправне вилучення чужого майна і тоді, коли воно здійснюється у присутності потерпілого або інших осіб (наприклад, ці особи спостерігають за діями винного на певній відстані), але сам винний не усвідомлював цього моменту і вважав, що діє таємно від інших осіб.

Крадіжка визнається закінченим злочином з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо). Визначення того, чи мала особа можливість розпорядитися чи користуватися викраденим майном, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру майна, місця, з якого воно було вилучено, та інших обставин, які дають змогу констатувати факт розпорядження, користування майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на те, що він вчинював саме таємне викрадення велосипеда, судом до уваги не можуть бути прийняті, оскільки спростовуються зібраними по справі доказами, зокрема, показами малолітнього свідка ОСОБА_6 , які останній надав в судовому засіданні «Десь у жовтні 2020 року, у другій половині дня він перебував у м. Тернівка. Він приїхав до магазину «Калоша» за продуктами та залишив велосипед під магазином. Зайшов до магазину, а коли вийшов, то побачив, що немає велосипеду, а чоловік на його велосипеді поїхав в сторону «Тернівської гори» та переїжджав через дорогу. Він побіг за ним та кричав «Віддай велосипед». Чоловік у відповідь показав непристойний жест пальцем руки та виразився нецензурними словами...». Це також підтверджується і протоколом слідчого експерименту з відеозаписом до протоколу за участю малолітнього свідка ОСОБА_6 , відповідно до якого, олстанній на місці показув, де він біля магазину Калоша, бачив обвинуваченого, який сидів за столом. Також, показав, де він залишив біля магазину велосипед, а коли вийшов з магазину, то велосипеда не було. Потім свідок показав, де він (в метрах тридцяти) побачив обвинуваченого, який їхав на його велосипеді по АДРЕСА_3 , за яким він побіг і почав кричати йому та просити віддати велосипед, але обвинувачений показав йому палець. Потім свідок показав куди повернув обвинувачений на його велосипеді та уїхав. Також, відтворив яким чином він кричав обвинуваченому. Тобто дії обвинуваченого, спрямовані на таємне викрадення майна, були виявлені малолітнім володільцем велосипеда - ОСОБА_6 , а обвинувачений, усвідомлюючи, що він виявлений, і його дії вже носять не таємний, а відкритий харекрер, з метою подальшого заволодіння велосипедом, показав непристойний жест пальцем руки та виразився нецензурними словами в адресу малолітнього свідка ОСОБА_6 , скрившись з викраденим велосипедом.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецедив злочину.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо /Т. 2 а.к.п. 38/, раніше судимий /Т. 2 а.к.п. 43-47, 50-52, 54-56/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /Т. 2 а.к.п. 40, 41/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вину не визнав, раніше неодноразово судимий, вчинив даний злочин під час іспитового стороку, має хронічне захворювання та є інвалідом другої групи внаслідок загального захворювання,суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до запиту Синельниківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 12 січня 2023 року зазначений орган повідомляє, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуває у них на обліку за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області 02 вересня 2020 року, тобто не звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області02 вересня 2020 року у зв?язку з закінченням іспитового строку, що відповідає п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 653 грн. 80 коп. /Т. 2 а.к.п. 24/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області02 вересня 2020 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 у остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 у рахувати з часу його затримання, тобто, з 27 листопада 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 653 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: велосипед марки «Titan Tornado», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1