ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/561/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/58/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.296, п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

-обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2021 року , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за:

- ч.2 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України на 12 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_10 остаточне покарання - 13 років позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

засуджено за:

- ч.2 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України на 12 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_11 остаточне покарання - 13 років позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого-

засуджено за:

- ч.2 ст.296 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України на 12 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_11 остаточне покарання - 13 років позбавлення волі.

Як установив суд, 01 листопада 2017 року близько о 02 годині 15 хвилин, ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , прийшли до будинку АДРЕСА_4 , діючи у групі, з хуліганських мотивів, маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вибили вхідні двері квартири АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою, де мешкав ОСОБА_15 та увірвались до квартири.

Після чого, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали кричати та примушувати ОСОБА_15 піти з ними показати де в той час знаходився їх спільний знайомий ОСОБА_16 та допомогти їм потрапити у квартиру, в якій він знаходився.

На цей шум та галас утворений в результаті хуліганських дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , прокинулись мешканці вищевказаного будинку.

Приблизно о 2 годині 30 хвилин, ОСОБА_17 , який є мешканцем квартири АДРЕСА_6 цього будинку, вийшов зі своєї квартири на сходовий майданчик та побачив, що в кв. АДРЕСА_5 вибиті двері, тоді він увійшов до квартири, щоб перевірити що трапилось. Коли ОСОБА_17 зайшов до квартири, то побачив на кухні перелякану' громадянку ОСОБА_18 , яка просила ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 припинити їх хуліганські дії, біля неї стояв ОСОБА_12 , а поряд з ними на табуреті сидів ОСОБА_15 , якому наносили удари ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . ОСОБА_17 запитав, по відбувається, на що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи у групі, використовуючи незначний привід, безпричинно почали наносити ОСОБА_17 удари руками по голові. ОСОБА_17 намагаючись врятуватись від хуліганських дій нападників, вибіг з квартири на сходинки, де побачив мешканця кв. АДРЕСА_7 громадянина ОСОБА_19 , який також прибіг почувши шум та галас.

В цей час, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 вибігли вслід за ОСОБА_17 і продовжуючи свої хуліганські дії, почали наносити йому, а також ОСОБА_19 удари руками по голові та обличчю.

Почувши галас на сходовому майданчику, вслід за своїм чоловіком прибігла дружина ОСОБА_17 - ОСОБА_20 , побачивши як її чоловіку група молоді наносить удари, почала прохати нападників припинити вчиняти побиття людей та попереджала, що викликає поліцію, однак ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зухвало ставлячись до наслідків свого протиправного діяння, продовжували наносити ОСОБА_17 та ОСОБА_19 тілесні ушкодження. Побиття потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_19 продовжувалося близько 20 хвилин.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_17 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, обличчі, руках та саден на голові, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_19 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійних ран на обличчі, : инців на обличчі та голові, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після того, як ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 припинили свої протиправні дії відносно ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , вони повернулись до квартири ОСОБА_15 , якого погрозами побиття, змусили піти з ними, щоб потрапити у квартиру, в якій знаходився ОСОБА_21 .

Крім того, продовжуючи свої хуліганські дії, 01 листопада 2017 року приблизно на початку четвертої години ранку, ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_11 га ОСОБА_12 , знаходячись в смт Рогань, переслідуючи злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_16 з хуліганських мотивів, вступили в попередній злочинний зговір з метою його реалізації.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_8 , де мешкав ОСОБА_15 , та примусили його показати, де саме в той час знаходиться ОСОБА_16 .

У цей же день, близько 4 години ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_22 , 1988 р.н., діючи у групі за попередньою змовою, з хуліганських спонукань, прийшли до будинку АДРЕСА_9 , та маючи на меті проникнення у квартиру АДРЕСА_10 де знаходився ОСОБА_16 , змусили ОСОБА_15 , який був добре знайомий з ОСОБА_16 , постукати у двері квартири та попрохати ОСОБА_16 відкрити двері. Після того, як ОСОБА_16 на прохання ОСОБА_15 відчинив двері, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації свого злочинного наміру^ направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_16 , увірвались до квартири па використовуючи фізичну силу заштовхали потерпшого до кімнати, поваливши його на підлогу.

В цей час ОСОБА_10 побачив лежачого на дивані у цій кімнаті власника квартири - ОСОБА_23 , пригнічуючи його волю до опору, наніс останньому декілька ударів по голові та тулубу, від яких ОСОБА_23 втратив свідомість.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали наносити потерпілому ОСОБА_16 удари руками та ногами по всіх частинах тіла, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді:

- голови: травма голови у вигляді субдурального крововиливу (крововилив;, під тверду мозкову оболонку) по базальній поверхні головного мозку, субарахноїдальних крововиливів крововиливів під м`якими мозковими оболонками) в ділянці лівої скронево: частки, на медіальній поверхні лівої та правої півкулі, на базальній поверхні лівої скронево: полі з наявністю крововиливів в м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні з лтпзп: скронево-тім`яній пілянці, в лівій тім`яній ділянці, в лобній ділянцці ліворуч, в потиличній ділянці праворуч, крововиливу в товщу правого скроневого мьяза на всьому протязі, множинних синців в правій навколоочній ділянці на спинці носу, в правій скроневій ділянці, на правій вушній раковині, на лівій вушній раковині, в лобній ділянці ліворуч в проекції лобного горба, на червоній каймі верхньої та нижньої губи на всьому протязі, множинних саден в правій виличній ділянці, в лівій виличній ділянці, на правій щоці, безпосередньо доверху від червоної кайми верхньої губи в центральній частині, підборідді в центрі, на всьому протязі правого та лівого крилу носу, множинних крововиливів та забитих ран на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи;

- тулуба: травма грудей та живота у вигляді внутрішньочеревного крововиливу (близько 1500 мл. рідкої крові), розриву брижі поперекової частини ободової кишки та крововиливу у ділянці розриву, крововиливу в чепець у верхній частині, конструкційних (непрямих) переломів 6,7 ребер по середньоключичній лінії та 10-го правого ребра по середній паховій лінії з наявністю крововиливів в м`які тканини грудей на ділянці від рівня 6-го лівого ребра до краю реберної дуги між лівою середньоключичною та задньою пахвовою лініями, в ділянці 9-го, 10-го правих ребер по середній пахвовій лінії, синців в проекції 8-го лівого ребра по передній пахвовій лінії, в проекції 4 правого ребра по середньо ключичній лінії, та по передній пахвовій лінії, в проекції 7-го правого ребра по передній пахвовій лінії;

статевих органів: синці на всьому протязі тіла статевого члена, на шкірі правої та лівої камери калитки, рвані рани на шкірі правої камери калитки та в ділянці кореня статевого члена, масивні крововиливи в оболонки калитки;

кінцівок: синці в верхній третині правого передпліччя на розгинальній поверхні, на тильній поверхні правої кісті в проекції 2-3 п`ясних кісток, в проекції гребня правої клубової кістки, множинні садна лінійної форми на лівій гомілці в середній третині по зовнішній поверхні.

Після того як ОСОБА_16 не міг протидіяти нападникам, ОСОБА_10 , для доведення до кінця спільного з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинного умислу спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_16 , підійшов до останнього та своєю правою рукою почав його душити, чим спричинив потерпілому, тілесні ушкодження у виді: травми шиї у вигляді повного розгинального перелому правого великого рога під`язикової кістки, повного розгинального перелому пластини щитоподібного хряща у місці їх з`єднання, повного згинального перелому лівого верхнього рога щитоподібного хряща з наявністю масивного крововиливу в м`які тканини шиї нижче рівня лівого кута нижньої щелепи, крововиливу в товщу лівої слинної залози на всьому протязі, переривчастого крововиливу у лівий під`язиково-щитоподібний м`яз в середній частині, множинних крововиливів в товщу м`яза язика, крововиливу в товщу правої голосової зв`язки та стінку глотки, підкапсульного крововиливу в ділянці лівої частки щитоподібної залози, синців на шиї в умовно середній лінії в проекції верхнього краю пластини щитоподібного хряща та безпосередньо донизу від проекції лівого кута нижньої щелепи, від яких ОСОБА_16 помер на місці. Причиною смерті ОСОБА_16 , стала механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї (удавлення).

Приблизно о 4 години ЗО хвилин ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , з місця скоєння злочину пішли.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, в редакції внесених змін першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури, наголошується про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані винними та засуджені за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, яке було вчинено 01.11.2017 року та відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином. Указав, що з моменту вчинення обвинуваченими цього кримінального правопорушення пройшов п`ятирічний строк, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України, а тому обвинувачені підлягають звільненню від призначеного за ч.2 ст.296 КК України покарання, на підставі ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просить вирок суду змінити, звільнити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від призначеного покарання передбаченого ч.2 ст.296 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку суду посилання на застосування ч.1 ст.70 КК України, у решті вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що суд не навів переконливих доказів на підтвердження того, що обвинувачені були раніше знайомі з потерпілим, а також того, що обвинувачені мали з ним негативні взаємовідносини. Наголосив, що висновки суду про те, що саме ОСОБА_10 задушив потерпілого не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, оскільки жоден з обвинувачених та свідків не вказували на це, а висновок суду про зворотнє, оскільки на одязі ОСОБА_10 міститься кров потерпілого, є припущенням. Указав, що відповідно до висновків судових експертиз смерть потерпілого настала за 8-12 годин до огляду місця події, що свідчить про те, що обвинувачені покинули місце злочину коли потерпілий ще був живий. До того ж, свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 показали, що ОСОБА_10 був вдома о 3 годині, що узгоджуються з іншими показаннями свідків. Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_10 з п.п.7, 12 ч.2 ст.115 на ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_14 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначила, що висновки суду про наявність на одязі ОСОБА_12 слідів крові ОСОБА_16 є припущеннями, оскільки ОСОБА_12 наносив удари потерпілому ОСОБА_17 , група крові якого визначена не була. Наголосила, що тіло потерпілого ОСОБА_16 було вкрито, однак жоден зі свідків та обвинувачених не підтвердили, що потерпілого ОСОБА_16 накривали, а свідок ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_12 не заходив до кімнати де був ОСОБА_16 . На думку захисника, вбивство потерпілого ОСОБА_16 могли вчинити інші особи, оскільки двері до квартири залишалися відкритими протягом 5 годин. Просить вирок суду скасувати в частині визнання ОСОБА_12 винним за п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_12 за п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що він не причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.п.7,12 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_15 , який підтвердив, що він перебував на кухні разом зі свідком. Указав, що досудовим розслідуванням не було відібрано зразків крові всіх потерпілих, а суд безпідставно дійшов до висновку, що кров, яка була на його одязі належить потерпілому ОСОБА_16 . Наголосив, що судом не доведено наявності попередньої змови між обвинуваченими. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого в наслідок суворості. Зазначив, що в нього не було умислу на вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_16 . Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальні правопорушення за відсутності обставин, які обтяжують покарання, а тому покарання є занадто суворим. Указав, що суд мав можливість призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Наголосив, що матеріали кримінального провадження не містять чіткого часу смерті потерпілого, а свідки плуталися у показаннях. Зазначив, що йому стало відомо про те, що вбивство ОСОБА_16 вчинив ОСОБА_19 , щоб обвинуватити в цьому обвинувачених. Також наголосив, що показаннями свідка ОСОБА_15 підтверджується, що потерпілий був живий коли обвинувачені покинули його квартиру. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинувачених та захисників, які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених і захисників, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених та захисників задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурора, в редакції внесених змін першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури, підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції лише в межах поданих апеляційних скарг.

Враховуючи, що в апеляційних скаргах висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинувачених за ч.2 ст.296 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються, тому виходячи із положень ч.1 ст.404 КПК України, колегія суддів вирок в частині засудження ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за ч.2 ст.286 КК України, не перевіряє.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчинені ними кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин та кваліфікація їх дій за п.12 ч.2 ст.115 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційних скарг захисників та обвинувачених про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Так потерпілий ОСОБА_17 показав, що за місцем його проживання в АДРЕСА_11 приблизно о 2.00 год. 01 листопада 2017 року, він прокинувся почувши шум і галас в коридорі, дзвінки і удари в двері та крик сусідки ОСОБА_26 , яка звала на допомогу. Він вийшов на шум та побачив обвинувачених у помешканні сусідів. Обвинувачені били співмешканця сусідки на ім`я ОСОБА_27 . Він зробив зауваження обвинуваченим, але останні почали бити його. Потерпілий ОСОБА_19 прийшов йому на допомогу, але обвинувачені почали бити і того. В результаті побиття він отримав ушкодження обличчя та до нього застосували електрошокер. Після побиття потерпілих обвинувачені зникли з міспя злочину приблизно о 2 год 20 хв. до приїзду швидкої та поліції.

Потерпілий ОСОБА_19 показав, що вночі 01 листопада 2017 року він почув шум та сварку у сусідки ОСОБА_18 . В цей час йому затефонував ОСОБА_17 та попросив прийти, оскільки у сусідів чинився безлад. Прибувши до ОСОБА_28 він побачив вибиті двері в квартиру ОСОБА_28 та обвинувачених, які вчиняли хуліганські дії. Він висловим їм зауваження, але останні повалили його на підлогу і стали наносити чисельні удари, супроводжуючи хуліганські дії нецензурною лайкою, при цьому ОСОБА_11 застосував до нього електрошокер.

Свідок ОСОБА_29 показала, що вночі приблизно о 02 годині 01 листопада 2017 року вона разом із сім`єю прокинулась від дзвінка та стуку в двері. Після чого почула галас, звук електрошокера та крики сусідки на допомогу. Її чоловік ОСОБА_17 вийшов на крики про допомогу. Коли вона вийшла з квартири, то побачила, як обвинувачені наносять чисельні удари її чоловіку та сусіду ОСОБА_19 , які лежали в коридорі на підлозі. Про попередження свідка викликати поліцію, обвинувачені не зупинили побиття, та посміхаючись заявили, що їм байдуже. Після цього вона викликала поліцію, а обвинувачені потім самостійно припинили хуліганські дії та залишили місце злочину зі ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_18 пояснила що в ніч з 31 жовтня 2017 року на 01 листопада 2017 року вона перебувала вдома. В її квартирі знаходився ОСОБА_15 . Близько 02 години почула стук в двері, після чого вхідні двері були вибиті, обвинуваченими, які проникли до квартири і почали бити ОСОБА_15 . Вона від ОСОБА_15 чула про його конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_10 , який стверджував, що ОСОБА_15 вчинив крадіжку та якісь викрадені речі виносив через двір ОСОБА_10 , тому останній бажав помститися за такі дії і ймовірно з цих спонукань прибув із іншими обвинуваченими вночі до квартири свідка, в якій знаходився ОСОБА_15 . Вона покликала сусіда на допомогу і на шум прибув сусід ОСОБА_17 , після чого вона покинула будинок та не бачила подальшого розвитку подій.

Свідок ОСОБА_15 показав, що 01 листопада 2017 року він перебував в квартирі ОСОБА_18 . Приблизно о 02 год вночі в квартиру прибули обвинувачені, вибили двері, а ОСОБА_10 наніс йому декілька ударів. Причиною таких дій свідок назвав той факт, що він особисто виніс через подвір`я ОСОБА_10 викрадені речі. На вимогу обвинувачених, він пішов з ними до квартири ОСОБА_23 для того, щоб допомогти проникнути в його квартиру з метою відшукати ОСОБА_16 . Прибувши до квартири, він постукав в двері, квартири, яку відкрив ОСОБА_16 . Всі зайшли до квартири, і обвинувачені почали бити ОСОБА_16 . Через перебування в стані сильного алкогольного сп`яніння він не міг чітко оцінювати обстановку, але чув, як били ОСОБА_16 , трощили меблі, нанесли удар ОСОБА_23 і почув чітко голос ОСОБА_30 , який зухвало коментував свої удари по статевим органам ОСОБА_16 . Свідок також пояснив, що коли всі залишали квартиру бачив лише ноги ОСОБА_16 , який лежав на полу. Після чого, всі прийшли до магазину, взяли який-то напиток, пляшку горілки, розпили горілку, пішли до будинку ОСОБА_10 і сіли у дворі грати в карти. В цей час їх затримали співробітники поліції.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника про те, що він перебував на кухні разом зі свідком ОСОБА_15 , як на доказ його непричетності до вбивства потерпілого ОСОБА_16 , є необґрунтованими. Відповідно до показань свідка ОСОБА_15 , останній перебував у стані сильного алкогольного спьянніння, та не міг чітко усвідомлювати обстановку, у тому числі щодо перебування ОСОБА_11 у кімнаті разом з потерпілим ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_23 показав, що 01 листопада 2017 року він спав у своїй квартирі, в якій також знаходився ОСОБА_16 . Вночі обвинувачені постукали в двері, ОСОБА_16 їх впустив в квартиру приблизно о 4.00 ранку, оскільки почув голос ОСОБА_15 , після чого обвинувачені зчинили сварку, руйнували меблі та били ОСОБА_16 . ОСОБА_10 наніс два удари йому ОСОБА_23 , після чого він втратив свідомість. Лише приблизно о 9.00 ранку ОСОБА_23 виявив труп ОСОБА_16 , який лежав в кімнаті на полу, накритий килимом. Свідок побачив лише суттєві ушкодження голови, після чого дочекався швидкої та поліції, яких сам викликав.

Доводи сторони захисту про те, що жоден з обвинувачених не накривав потерпілого ОСОБА_16 покривалом, саме по собі не свідчить про їх непричетність до вчиненого, та є лише обраною позицією захисту.

Об`єктивність показань потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 про наміри обвинувачених щодо потерпілого ОСОБА_31 , послідовність дій, які були направлені на його пошук та проникнення до нього в квартиру, а також нанесення йому тілесних ушкоджень, є логічними послідовними та такими, що не викликають сумнівів в їх обґрунтованості та достовірності.

Показання потерпілих та свідків підтверджуються даними протоколу огляду місця події від 01.11.2017 року який проводився з 11.20 год до 17.00 год за адресою: АДРЕСА_12 , схемою та фототаблицею, відповідно до якихв квартирі виявлено труп ОСОБА_16 з ознаками насильницької смерті. Сліди крові виявлені на шпалерах та міжкімнатному дверному отвору кімнати №2, на шпалерах та стіні біля вхідних дверей, на підлозі в місці знаходження трупа, на меблях та тканинних виробах. По всій площі помешкання розкидані речі, містяться уламки речей та скла. При огляді виявлені та вилучені папілярні сліди, зразки змивів та фрагменти речей зі слідами нашарувань крові, недопалки.

Відповідно до висновку експерта № 2139-С/17 на тілі ОСОБА_16 виявлені та детально описані множинні ушкодження голови, шиї, тулуба, статевих органів та кінцівок, походження яких від самоспричинення виключається. При цьому, в момент спричинення ушкоджень шиї вірогідніше потерпілий знаходився в горизонтальному положенні та був обернений передньою частиною тіла до нападника, а в момент спричинення інших ушкоджень міг знаходитись у вертикальному положенні або близькому до такого. Встановлена групова приналежність крові потерпілого та наявність етилового спирту в крові в кількості 4,42 проміле, в сечі 4,53 проміле, що підтверджено зазначеним висновком експерта та фототаблицею до нього. Експертом виявлені ознаки асфіксії внаслідок отриманої травми шиї, яка була заподіяна за механізмом здавлення, від дії руки. Вказані вище травми голови, грудей та живота, множинні синці, садна та рани на кінцівках та статевих органах утворились в результаті багаторазової ударної дії тупих твердих предметів (предмета), індивідуальні особливості діючих поверхонь (поверхні) яких (якого) в ушкодженнях не відобразились, на що вказує характер і морфологічні особливості ушкоджень, в термін - в проміжок часу, не більше 30-60 хвилин і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Множинні садна, синці та рани на кінцівках та статевих органах мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Причиною смерті ОСОБА_16 стала механічна асфіксія внаслідок здавлення органів шиї (удавлення), про що свідчить характер пошкоджень органів шиї, видоспецифічні ознаки (у вигляді крововиливів в сполучні оболонки очей, слизову оболонку порожнини рота та надгортанника), а також яскраво виражений комплекс загально асфіктичних ознак (рясні і зливні трупні плями, рідкий стан крові, повнокров`я і набряк внутрішніх органів, підплевральні і підепікардіальні крововиливи). Смерть ОСОБА_16 настала за 8-12 годин до огляду трупа на місці події.

Зазначеним висновоком експерта підтверджена можливість настання смерті потерпілого ОСОБА_16 саме у період нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими.

Тому посилання сторони захисту на можливість заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_16 іншими особами, оскільки смерть потерпілого згідно вищенаведеного висновку могла настати вже після того, як обвинувачені покинули місце злочину, є необґрунтованими.

Крім того, експертним висновком встановлено, що потерпілий помер саме від нанесених тілесних ушкоджень, а час настання фізіологічної смерті потерпілого в даному випадку не свідчить про неправильну кваліфікацію дій обвинувачених, оскільки останні наносивши чисельні тілесні ушкодження усвідомлювали та бажали настання його смерті, а припинивши свої дії могли вважати закінченим свій умисел на заподіяння смерті потерпілому, оскільки останній не подавав ознак життя.

Згідно висновку експерта № 143 МК-С/17/2139-С/17 від 10 листопада 2017 року предметом дослідження був органокомплекс шиї від трупу гр-на ОСОБА_16 . Експерт зазначив, що виявлено на під`язиковій кістці - один повний, косопоперечний, розгинальний перелом правого великого рога, в місці зрощення синостозу) цього рога з тілом під`язикової кістки, на щитоподібному хрящі - повний, косопоперечний, розгинальний перелом пластин щитоподібного хряща у місці їх з`єднання. Вказані переломи могли утворитись при дії зовнішньої сили на передню поверхню шиї, у напрямку спереду назад, та дещо справа наліво. Також на щитоподібному хрящі наявний повний, поперечний, згинальний перелом лівого верхнього рога, в середньому відділі. Вказаний перелом міг утворитися при дії зовнішньої сили на ділянку верхівки рогу у напрямку зліва направо.

Відповідно до висновку експерта № 1565-Гс/17 (2139-с/17) від 30 листопада 2017 року, при експертному дослідженні об`єктів внутрішніх органів ОСОБА_16 виявлені чисельні крововиливи в місцях спричинення тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта від 02.11.2017 року № 812к-Ис/17 група крові ОСОБА_16 належить до групи В з ізогемаглютиніном анті -А.

Відповідно до висновку експерта № 840-Ис/17 від 21 листопада 2017 року на куртці, вилученій під час досудового слідства та належній ОСОБА_10 знайдені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_16 не виключається.

Згідно висновку експерта № 841-Ис/17 від 16 листопада 2017 року, в результаті проведеного експертного дослідження спортивних брюк ОСОБА_10 , в яких він знаходився під час вчинення злочинів, виявлені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_16 не виключається,. При цьому встановлено, що сліди крові розташовані на лицьовій стороні передньої поверхні правої та лівої половини брюк, а також на задній поверхні правої половини брюк в 1,0 см від верхнього краю манжети і по обидві сторони від умовно проведеної серединної лінії, на ділянці 20,0x13,0 см, розташовані такі ж плями, розмірами від 0,2x0,1 см до 1,2x1,0 см, з нечіткими контурами.

Відповідно до висновку експерта № 842-Ис/17 від 18 листопада 2017 року, на кросівці ОСОБА_10 знайдена кров людини групи В з ізогеммаглютініном анти-А, походження якої від ОСОБА_16 експертом не виключається.

Згідно висновку експерта № 837-Ис/17 від 16 листопада 2017 року на куртці ОСОБА_11 виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_16 не виключається. Сліди крові розташовані в нижній передній частині куртки в районі поли та на лицевій стороні передньої поверхні правого і лівого рукава, на задній поверхні лівого рукава, на спинці куртки та на зовнішній поверхні капюшона справа.

Відповідно до висновку експерта № 838-Ис/17 від 16 листопада 2017 року на штанах ОСОБА_11 виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_16 не виключається.

Згідно висновку експерта № 839-Ис/17 від 16 листопада 2017 року на кросівках ОСОБА_11 знайдена кров людини групи В з ізогеммаглютініном анти-А, доходження якої від ОСОБА_16 експертом не виключається.

Відповідно до висновку експерта № 834-Ис/17 від 16 листопада 2017 року, на належній куртці ОСОБА_12 виявлені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_16 не виключається. Сліди крові виявлені на правій та лівій полі куртки в передній частині, та виявлена група плям крові на передній поверхні лівого рукава.

При проведені судової експертизи № 835-Ис 17 віл 16 листопада 2017 року на спортивних брюках ОСОБА_12 виявлені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_16 не виключається. Сліди крові розташовані в районі верхньої передньої частини брюк біля поясу, кишень та задній поверхні поясу брюк.

Згідно висновку експерта № 836-Ис/17 від 16 листопада 2017 року на черевиках ОСОБА_12 виявлені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_16 експертом не виключається.

Доводи сторони захисту про можливість походження крові від потерпілого ОСОБА_17 , є безпідставними, оскільки відповідно до висновку експерта №3629-С/17 від 27 листопада 2017 року, ОСОБА_17 було заподіяно легкі тілесні ушклдження, що свідчить про неможливість виникнення значної кількості слідів крові на великій поверхності одягу та взуття кожного з обвинувачених.

Доводи сторони захисту про відсутність попередньої змови між обвинуваченими є необґрунтованими, оскільки дії кожного з обвинувачених були узгоджені, доповнювали один одного, починаючи їх вони спільно вживали заходи з пошуку потерпілого, спільно здійснили проникнення у квартиру, по черзі (спільно) наносили удари руками та ногами, з метою пригнічення його волі до опору, по життєвоважливим частинам тіла, були присутніми під час задушення, не перешкоджаючи таким діям, хоча мали таку можливість, що свідчить про наявність попередньої змови на вчинення вбивства, та припинили свої злочинні дії лише після того, як потерпілий перестав подавати ознак життя.

Крім того, судом обґрунтовано зазначено, що обвинувачені об`єктивно усвідомили настання смерті потерпілого ОСОБА_16 , оскільки експертами було встановлено, що ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження в незначний проміжок часу і помер на місці, що в свою чергу свідчить про попереднє узгодження дій обвинувачених і спрямованість їх сумісних дій на вбивство ОСОБА_16 .

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та правильно кваліфікував їх дії за п.п.7,12 ч.2 ст.115 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в апеляційній скарзі, підстав не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , не встановлено.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 призначено необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинувачених:

- ОСОБА_10 , який характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_12 , який характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності;

- ОСОБА_11 , який характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Судом враховано відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Судом обґрунтовано не враховано щире каяття, визнання вини у вчиненні хуліганських дій, як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки обвинувачені в суді не довели того, щиро усвідомили протиправність своїх дій та покаялись перед суспільством в цьому, принизливо ставились до особи вбитого ними ОСОБА_16 , щиро не вибачились перед потерпілими, не висловлювали намірів відшкодування спричинених збитків в результаті своїх злочинних дій, а в своїх показаннях не навели відомості про наявність якої небудь іншої мотивації своїх дій, не зазначили послідовність та механізм нанесення тілесних ушкоджень, ролі кожного із обвинувачених в подіях злочинів.

Таким чином, суд першої інстанції врахував всі обставини, на які є посилання в апеляційних скаргах.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченим покарання, за п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України, за своїм розміром, є справедливим і підстав його пом`якшення, не вбачає.

Разом з цим, відповідно до п.1 ч.2 ст.284 і ч.1 ст.285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

За змістом цих вимог закону слідує, що суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.12 КК України передбачене ч.2 ст.296 КК України діяння відноситься до категорії нетяжких злочинів та вчинене ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_32 01 листопада 2017 року.

Таким чином, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України п`ятирічний строк давності з дня вчинення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_32 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, закінчився 01 листопада 2022 року.

Враховуючи, що обвинувачені не заперечували проти закриття провадження щодо них за ч.2 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України, за вищевказаних обставин.

Згідно ч.1 ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи, що вирок суду не набрав чинності та строки давності закінчилися під час апеляційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження за ч.2 ст.296 КК України відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, в редакції внесених змін першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури, задовольнити частково.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2021 року в частині засудження ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.2 ст.296 КК України, скасувати.

Звільнити ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч.2 ст.296 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, закрити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2021 року рішення суду про застосування положень ч.1 ст.70 КК України та призначення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Вважати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 засудженими за п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України на 12 років позбавлення волі, кожного окремо.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий:

Судді: