Номер провадження: 11-сс/813/1682/22
Справа № 511/731/22 1-кс/511/1045/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2022 року м. Одеса

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 .

За участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса матеріали кримінального провадження № 0000162від 27.04.2022 року за апеляційною скаргою прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.11.2022 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тирасполь (Республіка Молдова), українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого з 25.03.2022 року на посаді начальника наземного запитувача радіолокаційного відділення, ВОС 502339А у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимого (в порядку ст. 89 КК України), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 листопада 2022 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відмовлено. Обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 дібіз покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого, прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця несення служби, не порушуючи Правил зберігання державної таємниці; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілою.

В апеляційній скарзі прокурор вважає рішення слідчого судді необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 не взято до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту у стані алкогольного сп`яніння, щр спричинили тілесні ушкодження, а тому перебування його не під вартою, не зможе гарантувати не вчинення ним іншого злочину відносно потерпілої та свідків. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.11.2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовльнити клопотання слідчого СВ та прокурора, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в умовах утримання у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Інші учасники судового провадження ухвалу про застосування запобіжного заходу не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку підозрюваного та захисника-адвоката, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно матеріалів кримінального провадження №0000162встановлено, що 18.11.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Згідно підозри: досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, та перебуваючи на посаді начальника наземного запитувача радіолокаційного відділення військової частині НОМЕР_1 , 26.04.2022 року близько 22:00 години, керуючи власним технічно справним автомобілем марки «BMW-520I», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Гагаріна в смт. Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області, з боку вул.Абрикосова у напрямку вулиці БОС 170, зі швидкістю, що перевищувала 86,7 км/год, грубо порушив вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: 1.5.; 2.3 б), в); 2.9. а); 12.1.; 12.4.; 12.9. б). Тобто досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,52 ‰ етилового спирту у крові) позбавив себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну, контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, під час руху. Пасами безпеки ОСОБА_7 пристебнутий не був, на місці переднього пасажира перевозив військовослужбовця ОСОБА_11 , також не пристебнутого відповідними пасами безпеки. Рухаючись з перевищенням допустимої в населеному пункті швидкості, вкрай уважним не був, не переконався, що обрана ним швидкість руху забезпечить постійний контроль за траєкторією руху цього транспортного засобу і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив і, навпроти будинку АДРЕСА_2 на прямій, рівні ділянці горизонтального профілю, без пошкоджень дорожнього покриття, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, не впорався з керуванням, допустив занос задньої частини автомобіля, що призвело до втрати його курсової стійкості і некерованого виїзду за межі проїзної частини на ліве за ходом руху узбіччя, з наїздом на перешкоду бетонні стіни гаражів та перекиданням транспортного засобу, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тяжких.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого СВ про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 своє рішення мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, тобто фактично перебуває на службі цілодобово, в тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 унеможливить виконувати свій військовий обов`язок. В обгрунтування доводів рішення слідчий суддя першої інстанції послався на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, перебуває на службі в лавах ЗСУ, підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачене покарання до восьми років позбавлення волі, підозрюваний має сім`ю, неповнолітню дитину, має місце реєстрації та проживання (місце служби), отримує грошове забезпечення та з цих підстав обрав запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що на думку слідчого судді першої інстанції забезпечить належне запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України - особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

За ч.5 ст. 194 КПК України - якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, належним чином перевірив у судовому засіданні висновки, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , оцінив ефективність застосування запобіжного заходу тримання під вартою із наслідками такого застосування для інших осіб та правомірно обрав відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід (у відповідності до вимог законодавства «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» - запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого).

На посилання прокурора в апеляційній скарзі, як на підставу скасування ухвали слідчого судді, що ОСОБА_7 вчинено тяжке кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому перебування його не під вартою, не зможе гарантувати не вчинення ним іншого злочину відносно потерпілої та свідків, а тому на підставі даної обставини йому слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів апеляційної інстанції критично відноситься до такої позиції прокурора, так як вона йде врозріз з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно положень ст.5 Конвенції, та правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «... тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою...».

Крім того, слід вказати, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286-1 КК України, не тягне за собою автоматичне визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, він до винесення вироку вважається таким, який не винуватий у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а тому апеляційний суд вважає, що сам лише розмір санкції статті, по якій пред`явлене обвинувачення, не є достатнім чинником для тримання обвинуваченого під вартою.

Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою (рішення ЄСПЛ "Строган проти України" № 30198/11 від 06 жовтня 2016 pоку; п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» № 41088/05 від 11.07.2006 року; рішення ЄСПЛ «Клішин проти України» № 30671/04 від 23.02.2012 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя першої інстанції діяв у спосіб та у межах законодавства, врахував обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст. 177 КПК України загальними підставами для обрання запобіжного заходу, зокрема, що ОСОБА_7 перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та місце роботи (фактично перебуває на службі цілодобово), отримує грошове забезпечення, а тому колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що слідчий суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, обраний ОСОБА_7 забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків: прибувати за викликом до слідчого, прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця несення служби, не порушуючи Правил зберігання державної таємниці; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілою.

Такий запобіжний захід колегія судді апеляційної інстанції вважає адекватним для запобігання ризику вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню та ризику переховування від слідства та суду.

Апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити та повідомити підозрюваному ОСОБА_7 що у разі невиконання процесуальних обов`язків, які покладаються на нього під час застосування неізоляційного запобіжного заходу, може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Приймаючи до уваги вказані обставини, враховуючи встановлені та перевірені докази при апеляційному розгляді, колегія суддів вважає доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді непереконливими та недоведеними та, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.11.2022 року - залишити без зміни, подану прокурором у кримінальному провадженні №0000162апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України - за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає

Судді:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15