УХВАЛА

19 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 351/1816/19

провадження № 51-2305 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали касаційної скарги потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня

2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 січня

2023 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі потерпілий висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку,

що цих вимог не дотримано.

Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Проте у поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і необхідності скасування судових рішень, зважаючи на приписи статей 404, 409, 412, 413, 419 КПК, та не зазначено на які саме доводи апеляційної скарги потерпілого не було надано відповіді судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення

і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак потерпілий в скарзі висловлює свою вимогу про скасування окрім оскаржуваних рішень ще й ухвали Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2022 року, яка вже скасована ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.

Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження,

як це передбачено ст. 428 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши,

що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі,

яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 13 жовтня 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 05 січня 2023 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити потерпілому, що в разі неусунення цих недоліків у вказаний строк касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3