Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

2 травня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0002546

у с т а н о в и в :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2021 ОСОБА_3 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187, ч.3 ст.307 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

- за ч.3 ст.307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишив без змін і ухвалив, що строк відбування покарання йому необхідно обчислювати з 17.03.2016.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 ОСОБА_3 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.03.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_3 визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, та виправданий, оскільки не доведено, що ним вчинені кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.307 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

- за п.6 ч.2 ст.115 КК України - 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

- за ч.3 ст.307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишив без змін і ухвалив, що строк відбування покарання йому необхідно обчислювати з 17.03.2016.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.03.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, та виправданий, оскільки не доведено, що ним вчинені кримінальні правопорушення.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишив без змін і ухвалив, що строк відбування покарання йому необхідно обчислювати з 31.03.2016.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 ОСОБА_2 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.03.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та виправданий, оскільки не доведено, що ним вчинено кримінальне правопорушення.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 суд залишив без розгляду.

Цивільний позов законного представника потерпілих ОСОБА_6 задовольнив частково.

Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь законного представника ОСОБА_6 , який діє в інтересах:

- малолітньої ОСОБА_7 - 69 461 грн 13 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 500 000 грн моральної шкоди;

- малолітньої ОСОБА_6 - 69 461 грн 13 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 500 000 грн моральної шкоди.

Також суд ухвалив стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_8 69 461 грн 13 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 500 000 грн моральної шкоди.

09.01.2022 обвинувачений ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив переглянути кримінальне провадження судом апеляційної інстанції та ухвалити щодо нього виправдувальний вирок.

Оскільки апеляційна скарга була подана без додержання вимог ст.396 КПК України, а саме, вимога ухвалити виправдувальний вирок не ґрунтувалася на положеннях ч.1 ст.407, ст.420 КПК України і виходила за межі повноважень суду апеляційної інстанції, ухвалою Київського апеляційного суду від 20.01.2022 апеляційну скаргу було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання копії ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

28.01.2022 копія вказаної ухвали була отримана обвинуваченим, що підтверджується копією розписки.

На виконання ухвали 31.01.2022 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині визнання його винуватим за ч.4 ст.187 КК України та ухвалити в цій частині новий вирок, яким відмовити у задоволенні цивільного позову та стягненні процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Незважаючи на дещо некоректний виклад вимог, в цілому обвинувачений усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, є особою, яка має право подати апеляційну скаргу, і підстави для повернення апеляційної скарги або відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

А тому апеляційне провадження належить відкрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.398 КПК України,

у х в а л и в :

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали з копіями апеляційних скарг та інформацією про їхні права та обов`язки.

Встановити строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати заперечення на апеляційні скарги, по 7 листопада 2022 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1 .