Справа № 128/2801/21
УХВАЛА

09 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в порядку підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому 28.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000743, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому 28.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000743, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовче судове засідання з`явились прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , її представник адвокат ОСОБА_7 ..

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає. Розгляд справи просив проводити у відкритому судовому засіданні з участю обвинуваченого, потерпілої та викликим свідків, вказаних у Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримано подане через канцелярію суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення не надано правової оцінки дій іншого водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_8 , хоча у висновку експерта №СЕ-19-21/17996-ІЕ від 12.08.2021 зазначається про невідповідність дій даного водія вимогам п. 10.1 ПДР з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку із настанням події ДТП. Окрім того, обвинувальний акт не скріплено печаткою, що не дає йому статусу офіційного документа. Просила дане клопотання задоволити.

Окрім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 через канцелярію суду було подано клопотання про виклик експерта ДНЕКЦ МВС України ОСОБА_9 , яким надано висновок №СЕ-19-21/17996-ІЕ від 12.08.2021.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 зазначила, що в разі, якщо суд дійде висновку про відмову в задоволенні її клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, просить задоволити її клопотання про виклик експерта. Також просила розглянути клопотання ОСОБА_10 про передачу їй на відповідальне зберігання речового доказу у кримінальному провадженні автомобіля марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлені його захисником клопотання та просив їх задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 щодо клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору зеперечив з тих підстав, що повернення обвинувального акта прокурору, це процедура яка передбачає певні формальні підстави які є виключними. Захисником обвинуваченого не вказано визначених законом невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України. Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має бути викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, а не експерт чи сторона захисту. Він, як прокурор, вважає саме такі фактичні обставини встановленими і саме така правова кваліфікація дій обвинуваченого. Щодо відсутності печатки на обвинувальному акті, то жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що обвинувальний акт має бути скріплений печаткою. З огляду на зазначене вважає, що підстави для повернення обвинувального акта прокурору відсутні. Також заперечив щодо клопотання захисника про виклик в судове засідання експерта, оскільки на даному етапі жоден доказ не був наданий суду та не був досліджений судом, а тому підстав для виклику експерта на даній стадії процесу немає.

Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься три висновки експертизи, якими встановлено фактичні обставини, а тому викладені в клопотанні обставини для повернення обвинувального акта є безпідставними і є, нічим іншим як, затягування розгляду справи. Щодо клопотання захисника обвинуваченого про виклик в судове засідання експерта не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала позицію свого представника щодо заявлених захисником обвинуваченого клопотань.

Окрім того, представником потерпілої ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 через канцелярію суду подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі 150000,00 грн., в прохальні частині якого також міститься клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах суми заявлених позовних вимог.

Також, представником потерпілої ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 через канцелярію суду подано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи з метою визначення ступеню та розміру завданих потерпілій моральних страждань та шкоди.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 просили прийняти цивільний позов до розгляду та призначити судово-психологічну експертизу з метою визначення ступеню та розміру завданих потерпілій моральних страждань та шкоди.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо прийняття цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до розгляду та призначення судово-психологічної експертизи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували щодо прийняття цивільного позову потерпілої до розгляду. Щодо призначення експертизи заперечили з тих підстав, що дане клопотання є необгрунтованим.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження з приводу заявлених клопотань, суд приходить до наступного висновку.

З частини третьої статті 314 КПК України випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Стороною захисту ініційоване питання щодо повернення обвинувального акта у зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінально-процесуального закону. Як вже суд зазначив вище, пунктом 3 частини третьої статті 314 КПК України, суд уповноважений повернути обвинувальний акт прокурору лише у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тобто зазначена правова норма є відсильною.

Слід зауважити, що згідно з частиною четвертою статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акта встановлені статтею 291 КПК України. Зокрема, частиною другою статті 291 КПК України наведено перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, а частиною четвертою статті 291 КПК України перелік документів, які додаються до обвинувального акту.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Отже, в обвинувальному акті зазначаются лише ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими, а не будь хто інший.

Щодо відсутності печатки на обвинувальному акті, то слід зазначити, що ч. 3 ст. 291 КПК України не передбачено скріплення обвинувального акта печаткою.

З огляду на зазначене, суд вважає, що правові підстави для повернення обвинувального акта з наведених захисниким обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 підстав відсутні.

Окрім того, суд зазначає, що статтею 7 КПК України визначено загальні засади кримінального провадження, серед яких: рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів. Також, частиною першою статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено. Перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілу та її представника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Кримінальне провадження підсудне Вінницькому районному суду Вінницької області.

Підстави для прийняття рішення про проведення закритого судового розгляду, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

Не вбачається підстав для закриття провадження на підставі п.п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а тому підстави для його повернення відсутні.

З метою підготовки справи до судового розгляду судом визначено дату та місце проведення судового розгляду на 11 год. 30 хв. 15 лютого 2023 року в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області з участю прокурора, обвинуваченого, потерпілої.

Відсутні клопотання сторін та учасників кримінального провадження про витребування певних речей чи документів, обрання, зміну, скасування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про виклик експерта суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 КПК України за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку. Перед допитом експерта головуючий встановлює його особу та приводить до присяги такого змісту.

Враховуючи, що на даному етапі проводиться лише підготовче судове засідання, розгляд справи по суті ще не розпочато, суду не надано будь яких доказів та вони не досліджувалися судом, заявлене захисником обвинуваченого клопотання про виклик експерта є передчасним, а отже задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо поданого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову, суд враховує таке.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Частиною п`ятою статті 128 КПК України регламентовано, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вимоги до позовної заяви містяться у частині третій статті 175 Цивільного процесуального кодексу України. Зазначеним вимогам поданий позов відповідає, крім того, як вже суд зазначив вище, частина п`ята статті 128 КПК України містить застереження, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими саме КПК України, і лише у разі коли, процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Зважаючи на завдання кримінального судочинства, визначені у статті 2 КПК України, суд вважає за доцільне прийняти поданий до суду позов до розгляду.

Щодо клопотання цивільного позивача про забезпечення позову, яке міститься в прохальній частині позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, дане клопотання цивільного позивача не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України щодо його змісту.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже враховуючи викладене, клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову слід повернути заявнику, як таке, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Щодо клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про призначення судово-психологічної експертизи, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Визначення розміру відшкодування моральної шкоди залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав потерпілий, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Суд, який розглядає справу, повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Отже, враховуючи, що розмір спричиненої моральної шкоди визначається судом, з метою дотримання строків розгляду кримінального провадження, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про призначення судово-психологічної експертизи слід відмовити.

Щодо клопотання ОСОБА_10 про передачу на відповідальне зберігання речового доказу у кримінальному провадженні автомобіля марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , яке подане ОСОБА_10 через канцелярію суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2020 накладено арешт на майно, вилучене 26.10.2020 під час огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом обмеження права на користування, володіння та розпорядження даним автомобілем. Дана ухвала слідчого судді набула законної сили 10.11.2020.

Отже в силу приписів ст.ст. 100, 170 КПК України, із врахуванням ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2020, якою обмежено права на користування, володіння та розпорядження даним автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , суд прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_10 про передачу їй на відповідальне зберігання речового доказу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 314-316 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України у відкритому судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 15 лютого 2023 року в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області, суддею одноособово із викликом обвинуваченого, його захисника, потерпілої, її представника, свідків та повідомленням прокурора.

Позовну заяву цивільного позивача ОСОБА_6 до цивільного відповідача ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - прийняти до розгляду.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про виклик експерта відмовити.

В задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про призначення судово-психологічної експертизи відмовити.

Клопотання цивільного позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову - повернути цивільному позивачу ОСОБА_6 ..

В задоволенні клопотання ОСОБА_10 про передачу на відповідальне зберігання речового доказу - автомобіля «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1