Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/921/22
Провадження 1-в/483/60/2022
У Х В А Л А
Іменем України

07 грудня 2022 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Копані Білозерського району Херсонської області, є громадянином України, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

від призначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2020 року покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, після закінчення іспитового строку,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. На підставі ст. 76 КК України на нього цим вироком були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

03 листопада 2022 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання фахівця Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку. Своє подання фахівець обґрунтовувала тим, що, перебуваючи на обліку в Очаківському міськрайонному секторі філії державної установи «Центр пробації», засуджений покладені на нього обов`язки виконав частково, оскільки двічі не з`являвся на реєстрацію до органу пробації, ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2022 року було відмовлено у задоволенні подання про направлення ОСОБА_3 для відбування покарання, іспитовий строк закінчився.
Прокурор та представник Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, в яких, крім цього, зазначили, що повністю підтримують вимоги подання.

Засуджений ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду подання, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного.

Як вбачається з вимоги про судимість ОСК ГУНП в Миколаївській області від 16 листопада 2022 року, після засудження ОСОБА_3 вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2020 року, ВП № 3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 09 грудня 2021 року відносно ОСОБА_3 до суду направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України. Дані про рішення у справі відсутні.
Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та дає можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під наглядом органів, визначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Системний аналіз вказаних положень закону свідчить, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку за ним суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання.
Відмова суду у звільненні засудженого від призначеного покарання жодним чином не порушує права особи, яка не вчинила злочин, оскільки не тягне для цієї особи будь-яких негативних правових наслідків.
Наведене вище не суперечать й вимогам ст. 62 Конституції України, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за новий злочин суд призначатиме засудженому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України, а у разі винесення судом виправдувального вироку відносно ОСОБА_3 орган пробації не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з поданням про звільнення його від призначеного покарання.
Разом із тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушуватиме такі загальні засади кримінального провадження як законність та рівність всіх перед законом і судом.
За таких обставин, враховуючи наявність об`єктивних даних про те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку, суд дійшов переконання, що подання органу пробації є передчасним та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання фахівця Миколаївського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_3 від покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, призначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом семи днів з дня вручення йому ухвали суду
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: