УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року

м. Київ

справа №991/1537/22

провадження № 51-2757ск22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22 серпня 2022 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2022 року і

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 про закриття провадження у кримінальній справі №991/1537/22 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК, та ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 368 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вказану ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані судові рішення і закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. На думку захисника, апеляційним судом було порушено вимоги ст. 417 КПК, оскільки за наявності підстав для закриття кримінального провадження воно закрито не було. Стверджує, що ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена незаконним складом суду. Вважає, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження апеляційним судом не враховано положень частин 1, 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 21 КПК, правових висновків, наведених в постановах Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року і Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додані до неї судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження якщо:

1) касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку;

2) з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до положень ст. 424 КПК ухвала Вищого антикорупційного суду від 22 серпня 2022 року касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Щодо ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2022 року, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 399 КПК ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Разом з тим, хоча зазначене рішення апеляційного суду і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Частиною 2 ст. 392 КПК передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, захисник подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, постановлену під час підготовчого судового засідання, якою було відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, а тому відповідно до вимог ст. 392 КПК воно окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, суддя апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала суду першої інстанції окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, і відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

При цьому положення ст. 417 КПК можуть бути застосовані апеляційним судом лише під час перегляду рішення суду першої інстанції по суті, тобто після відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, а тому аргументи захисника про те, що апеляційний суд за наявності підстав для закриття кримінального провадження цього не зробив є необґрунтованими.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду постановлена незаконним складом є неспроможними, оскільки вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження відповідно до ст. 399 КПК вирішується суддею апеляційного суду одноособово, а не колегією суддів.

Посилання захисника на висновки, які містяться у постановах Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року та Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року є нерелевантними.

Твердження захисника про порушення апеляційним судом положень Конституції України та загальних засад кримінального процесуального законодавства не заслуговують на увагу, оскільки ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

З урахуванням наведеного, Касаційний кримінальний суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Інші доводи касаційної скарги виходять за межі предмету розгляду у касаційному порядку, а тому не підлягають оцінці касаційним судом.

На підставі викладеного, керуючись пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 22 серпня 2022 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2022 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5