Справа № 473/840/23
Номер провадження 1-кп/473/161/2023
УХВАЛА

Іменем України

"09" березня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000220 від 04.02.2016 року за ч.1 ст.186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000220 від 04.02.2016 року за ч.1 ст.186 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В клопотанні прокурором вказано наступне:

«В провадженні СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000220, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Вознесенського ВП із заявою звернувся ОСОБА_4 про те, що він просить встановити та притягнути до відповідальності невідомого чоловіка, який 03.02.2016 приблизно о 17:40 відкрито заволодів велосипедом «СООЛ 2», відібравши його біля магазину «Південний» по вул.Болгарська в м.Вознесенськ в його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2003 року народження.

У ході досудового розслідування з метою здобуття доказів, встановлення особи, яка скоїла вищевказане кримінальне правопорушення, проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: прийнято заяву від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення; допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 ; допитано в якості свідка ОСОБА_5 ; проведено пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_5 ; допитано в якості свідка ОСОБА_6 ; проведено обшук; проведено пред`явлення особи для впізнання; допитано в якості свідка ОСОБА_7 ; повторно допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 ; відібрано заяву від ОСОБА_4 , в якій він просить закрити кримінальне провадження.

Незважаючи на вжиті під час досудового розслідування заходи, достатніх доказів, які б вказували на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення не встановлено, підозра жодній особі не повідомлена і достатніх даних для повідомлення про підозру на даний час немає».

З посиланням на положення ст.49 КК України, ст.ст.36, п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2, ч.4 ст.284 КПК України прокурор просить в клопотанні закрити кримінальне провадження №0000220 від 04.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності».

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Вказав, що строки давності скінчилися, встановити особу, яка вчинила правопорушення не можливо, так як для цього недостатньо доказів. Зазначив, що ОСОБА_8 , на якого під час впізнання вказав неповнолітній ОСОБА_5 , під час слідства не допитували та оперативним шляхом місце його перебування не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 викликалися до суду секретарем судового засідання по мобільним телефонам, про що вказано на довідковому аркуші справи, проте ті вказали, що прибути не можуть через виконання ними військового обов`язку. Тому розгляд провадження відбувся в їх відсутності.

До клопотання прокурором окремо надані підшиті матеріали кримінального провадження №0000220, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

На їх підставі судом встановлено, що згідно із витягом із ЄРДР було внесено відомості за ч.1 ст.186 КК України за заявою ОСОБА_4 та розпочато досудове слідство.

04 лютого 2016 року в якості потерпілого було допитано ОСОБА_4 . В протоколі останній вказав ознаки чоловіка, який заволодів велосипедом його неповнолітнього сина.

В протоколі допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_5 від 04 лютого 2016 року останній вказав ознаки чоловіка, який заволодів його велосипедом. Зазначив прізвисько чоловіка « ОСОБА_9 ».

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 04 лютого 2016 року він не заперечував проти пред`явлення його неповнолітньому сину ОСОБА_5 для впізнання чоловіка, який вкрав велосипед його сина.

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04 лютого 2016 року ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_8 як особу, що заволоділа його велосипедом.

В матеріалах кримінального провадження є адресна довідка та копія форми 1 на ОСОБА_10 .

Згідно із протоколом проведення обшуку від 18.02.2016 року за місцем проживання ОСОБА_10 нічого вилучено не було.

В матеріалах провадження є рапорт співробітника поліції ОСОБА_11 про те, що свідків та очевидців події встановити не виявилося можливим.

Також є рапорти ОСОБА_12 від 14.04.2016, 26.08.2016, 28.11.2016 року про те, що не можуть встановити місце знаходження ОСОБА_10 .

Є довідки про те, що ОСОБА_10 на обліку у нарколога психіатра не перебуває.

З вимоги про судимість від 16.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_10 притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, востаннє вироком від 13.04.2011 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області та був звільнений 27.06.2013 року умовно-достроково.

01.11.2016 року прокурором ОСОБА_3 були надані письмові вказівки слідчій ОСОБА_13 , на що остання повідомила, що не можливо встановити місце знаходження ОСОБА_10 та провести слідчі дії, на які вказав прокурор.

В заяві від 14.11.2016 року ОСОБА_4 вказує на те, що його син впізнав особу, яка заволоділа його велосипедом.

29.11.2016 року прокурором ОСОБА_3 повторно були надані письмові вказівки слідчій ОСОБА_13 , на що остання повідомила, що не можливо встановити місце знаходження ОСОБА_10 та провести слідчі дії, на які вказав прокурор.

Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2017 року свідок ОСОБА_6 нікого не впізнала.

10.11.2018 року у справі було створено слідчо-оперативну групу та затверджено план слідчих дій та винесено доручення.

Згідно із рапортом співробітника поліції ОСОБА_14 не встановлено особу, яка вчинила правопорушення.

Свідок ОСОБА_7 в протоколі від 25 січня 2019 року теж не повідомив інформацію, яка стосується правопорушення.

03.02.2020, 05.04.2021, 03.10.2022 року слідчою було надано доручення про встановлення місця знаходження ОСОБА_10 та про його причетність до вчиненого правопорушення.

Є супровідний лист про направлення матеріалів виконання доручення від 02.12.2022 року (самі матеріали відсутні).

Також в матеріалах кримінального провадження є протокол допиту ОСОБА_4 від 24.01.2023 року та його заява, в якій він вказує, що йому шкоду відшкодовано (не зазначає ким) та просить не проводиться слідство.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини 1 або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно п.3-1 ч.1, п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Аналіз вказаної норми процесуального законодавства свідчить про те, що закриття кримінального провадження можливе виключно за наявності одночасно двох обставин: 1) якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; та 2) закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Тобто, законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності лише за умови, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження, які надані до суду разом з клопотанням, вбачається, що проведеними слідчими діями було встановлено особу, яка могла бути причетна до вчиненого кримінального правопорушення.

Проте цю особу одразу після проведення впізнання за участю ОСОБА_5 ще 04.02.2016 року, який впізнав ОСОБА_10 як такого, що заволодів його велосипедом, та в подальшому слідчими цю особу не було опитано.

Факт того, що на даний час закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені п.3 ч.1 ст.49 КК України, оскільки злочин вчинено у 2016 році, не може слугувати підставою для закриття даного кримінального провадження, оскільки матеріали провадження спростовують те, що не встановлено особу, яка вчинила правопорушення, а тому у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.284, 314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000220, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, - відмовити.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом 7 діб з дня її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1