єдиний унікальний номер справи 531/718/22
номер провадження 1-кп/531/111/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

прокурора Одинець А.М.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Штець В.М.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестовенька Красноградського району Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого трактористом ТОВ «Ланнівська МТС», не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не депутата, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 25 грудня 2021 року, близько 19 години, керуючи автомобілем ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Попівка-Білухівка-Вільхуватка (другорядна дорога), на перехресті нерівнозначних доріг із автодорогою Полтава-Красноград (Р11), не переконався в безпечності виконуваного маневру після зупинки керованого ним автомобіля, виїхав на перехрестя із другорядної на головну дорогу, не надавши переваги в русі автомобілю ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по автодорозі Р11, та своїми діями водій автомобіля ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого водій ОСОБА_3 та пасажир ОСОБА_2 автомобіля ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , і водій ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_5 автомобіля ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримали тілесні ушкодження.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , у відповідності до висновку експерта судово-медичної експертизи №13 від 17 лютого 2022 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки; перелому 4-5 ребер справа; забитих ран голови; садна в ділянці живота, які утворились від дії тупих предметів чи ударі об такі, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Пасажир автомобіля ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , у відповідності до висновку експерта судово-медичної експертизи №89 від 14 квітня 2022 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку середнього ступеня тяжкості; субординальної гематоми лівої гемісфери головного мозку; забою правого колінного суглоба; забито-розсіченої дрібної рани обличчя, які утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів) чи удари об такі, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, як пасажира легкового автомобіля, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Водій автомобіля ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у відповідності до висновку експерта судово-медичної експертизи №87 від 06 квітня 2022 року, отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки в середній третині, який утворився від дії тупого предмета в умовах дорожньо-транспортної пригоди, яке кваліфікується, як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Пасажир автомобіля ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , у відповідності до висновку експерта судово-медичної експертизи №87 від 06 квітня 2022 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому склепіння черепа з переходом на скулову дугу та основну пазуху; забою головного мозку, які утворилися від дії тупого предмета чи ударі об такий, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, які кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

У відповідності до висновку експерта автотехнічної експертизи №СЕ-19/117-22/3422-ІТ від 11 квітня 2022 року, у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачаються невідповідності з вимогами п. п. 16.11, 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, таким чином водій автомобіля марки ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п. п. 16.11, 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

- п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

- п. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі та середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю. Повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення і додатково пояснив, що його водійський стаж на момент ДТП складав близько 6 місяців і саме через відсутність досвіду він не зміг зорієнтуватися у відстані до автомобіля, що наближався, тому і сталася ДТП. Після ДТП він втратив свідомість та прийшов до тями вже коли його діставали з автомобіля працівники МЧС. В автомобіля з ним їхала мама ОСОБА_4 та молодший брат ОСОБА_5 . На момент ДТП цивільна відповідальність була застрахована та про ДТП він повідомляв страхову компанію. Працює трактористом ТОВ «Ланніська МТС» і це є єдиним місцем роботи. Цивільний позов визнає в повному обсязі. У скоєному щиро розкаюється, в судовому засіданні попросив пробачення у потерпілих та просив його строго не карати і не позбавляти права керування транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого до подій вона не знала. 24 грудня 2021 року вона домовилась з ОСОБА_3 про те, щоб він 25 грудня 2021 року звозив її до родичів в м. Карлівку. Подій 25 грудня 2021 року вона взагалі не пам`ятає до теперішнього часу. Останнє, що вона пам`ятає це частково останній день перед випискою з лікарні. Щодо міри покарання визначитись не змогла. Просила хоча б якось відшкодування завданих збитків на лікування, але цивільного позову не заявляла.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого до подій також не знав. 24 грудня 2021 року з ним домовилась ОСОБА_2 щоб звозити її 25 грудня 2021 року до родичів в м. Карлівка. 25 грудня 2021 року, близько 19 години, він з пасажирами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 їхали на автомобілі потерпілого в напрямку м. Карлівка. Автомобіль обвинуваченого побачив на перехресті з другорядною дорогою. Коли наблизився до перехрестя, то автомобіль раптово почав перетинати дорогу, по якій він рухався. Потерпілий застосував екстрене гальмування, але уникнути ДТП не вдалося. Удав був у ліву частину автомобіля обвинуваченого. Після ДТП свідомість не втрачав. Чув крики дитини. Щодо міри покарання визначитися не зміг. Наполягав на тому, що автомобіль має бути повернутим йому в справному стані. Цивільний позов не заявляв.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився. За повідомленням його законного представника ОСОБА_4 , він перебуває на онлайн шкільних заняттях та захворів. На його допиті учасники розгляду справи не наполягали.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_1 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше не судимого; позитивні характеристики за місцем проживання, за місцем роботи та за місцем проходження військової служби.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 07 липня 2022 року, ризик вчинення ОСОБА_1 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушенні, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність клопотання ТОВ «Ланнівська МТС» про призначення покарання з випробуванням без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки наявність такого права забезпечує йому працевлаштування та є єдиним джерелом доходу.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_1 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Прокурором по справі заявлено цивільний позов, який було визнано обвинуваченим в повному обсязі, на відшкодування витрат на лікування потерпілих, а саме: на користь КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» у відшкодування витрат на лікування потерплої ОСОБА_2 в загальному розмірі 51322,63 грн.; на користь Полтавської міської ради у відшкодування витрат на лікування потерплого ОСОБА_5 в загальному розмірі 32047,37 грн., який на підставі положень ст. 1206 ЦК України необхідно задовольнити в повному обсязі.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати по проведенню експертних досліджень, які необхідно, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_1 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_1 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати, понесені на проведення експертних досліджень в загальному розмірі 11670 (одинадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень 16 копійок на користь держави.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ-21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на території ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_1 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 14 січня 2022 року (справа №531/2933/21 провадження №1-кс/531/6/22).

Речовий доказ автомобіль ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , який зберігається на території ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_3 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 14 січня 2022 року (справа №531/2933/21 провадження №1-кс/531/6/22).

Речові докази історії хвороби №2254/286 і №23420 ОСОБА_2 та історію хвороби №104 ОСОБА_1 , повернути до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського Полтавської обласної ради».

Речовий доказ історію хвороби №157 ОСОБА_5 , повернути до КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».

Прийняти визнання цивільного позову ОСОБА_1 .

Цивільний позов прокурора задовольнити:

-стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» (р/р НОМЕР_4 , МФО 305299, ) витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 в загальному розмірі 51322 (п`ятдесят одна тисяча триста двадцять дві) гривні 63 копійки;

-стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Полтавської міської ради (ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/24060300, Казначейство України (ел.адм.подат) р/р UA 0016712, код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування платежу: інші надходження (відшкодування за лікування), ) витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 в загальному розмірі 32047 (тридцять дві тисячі сорок сім гривень) 37 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя