Справа №705/1146/21
1-кп/705/459/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2023 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 12.02.2021, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умань Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 згідно рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 15.04.2019 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердому грошовому розмірі 2000 гривень, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2018 року до досягнення донькою повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , будучи попереджений Уманським МВ ДВС ЦМУМЮ в Черкаській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки, жодного разу з 16.04.2018 року та по теперішній час не сплачував аліменти, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених коштів згідно рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 15.04.2019 року, добровільно аліменти не виплачує, на виклик державного виконавця не з`являється, на попередження про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не реагує, маючи мінливий дохід іншу будь - яку допомогу на постійні основі та в повному обсязі на утримання доньки не надавав, працюючи на тимчасових роботах не повідомляв про свій дохід Уманський МВ ДВС ЦМУМЮ та перебуваючи офіційно тимчасово не працевлаштованим на обліку як безробітній в центрі зайнятості населення з 16.04.2018 року по теперішній час не перебуває, в зв`язку з чим має сукупну заборгованість по сплаті аліментів за весь період часу, яка станом на 31.01.2021 рік становить 68 000 грн. 00 коп., що сукупно складає суму виплат більше ніж за 3 місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно згідно рішення суду має сплачувати аліменти на утримання доньки, але в зв`язку з неможливістю працевлаштуватися у нього виникла заборгованість. Розуміє, що дитина потребує, в тому числі його матеріальної підтримки, а також необхідність виконання рішення суду. Зобов`язується вживати заходи для погашення боргу, та в подальшому не допускати утворення боргу. Щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин скоєних кримінальних правопорушень, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, підтверджується доказами добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, а також перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 26 років, осудний, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку та під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не має судимості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, його матеріальний стан, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 65, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 судом не обирався.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1