ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 21 вересня 2022 року,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2021 року за №0000190, задоволено клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 і застосовано запобіжний захід у вигляді застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень, підозрюваній

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Полтава, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною окремою вимогою слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає м. Полтава, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам, дійшовши висновку, що зазначений вище розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 21 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що прокурором не доведено: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, по 3 епізодах якого сплинув строк притягнення до кримінальної відповідальності; існування заявленого в клопотанні ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України; неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, яка працює, є депутатом, інвалідом 2 групи та має захворювання, що потребують систематичного лікування, родину, стійкі соціальні зв`язки й місце постійного проживання. Водночас захисник посилається на порушення порядку повідомлення про підозру ОСОБА_8 , так як її виклик на 09 серпня 2022 року не здійснювався, у зв`язку з чим були відсутніми підстави для направлення повідомлення про підозру за допомогою засобів поштового зв`язку.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваної та її захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Виходячи з положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя на підставі ст.178 КПК України повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не може бути завідомо непомірним для нього.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Полтавським РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2021 року за №0000190 (т.1 а.п.18-24).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду в.о. директора ТОВ «Полтавський навчальний центр з охорони праці», будучи службовою особою, в проміжок часу до 13 листопада 2020 року в порушення п.5.3 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого Наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці №15 від 26 січня 2005 року, належним чином не організувавши засідання комісій з перевірки знань з питань охорони праці за обов`язкової участі представників управління Держпраці у Полтавській області, зокрема голови комісії ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, які від імені ОСОБА_9 виконали підписи в посвідченнях, внесла у посвідчення про перевірку знань з питань охорони праці завідомо неправдиві відомості про: те, що виконавці робіт ТОВ «Марк Строй» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 пройшли навчання та виявили потрібні знання з відповідних питань охорони праці; підставу видачі посвідчень - протоколів засідання комісії з перевірки знань від 10 квітня 2018 року №48-3, від 29 жовтня 2018 року №106-1, від 09 листопада 2018 року №109, від 13 січня 2020 року №4-7, від 20 січня 2020 року №6-4, від 24 січня 2020 року №7-3, від 31 січня 2020 року №9-3, від 11 листопада 2020 року №94/3-1, від 13 листопада 2020 року №96/2, які не складалися. Затим ОСОБА_13 присвоїла згаданим посвідченням номери, нанесла на них відтиск печатки ТОВ «Полтавський навчальний центр з охорони праці», чим надала їм значення офіційних документів, і видала підроблені (завідомо неправдиві) посвідчення уповноваженій особі ТОВ «Марк Строй» для передачі працівникам, які проходили навчання.
09 серпня 2022 року керівником Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_14 повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України (т.1 а.п.25-39).
Затим прокурор ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 49 620 гривень з покладенням на останню обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, ризиків, визначених у п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.
Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора, застосував підозрюваній запобіжний захід у вигляді застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень, із покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваній запобіжного заходу, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 указаного злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема даними: висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/117-22/2090-ДД від 29 квітня 2022 року про те, що відбитки круглої печатки в посвідченнях про перевірку знань з питань охорони праці працівників ТОВ «Марк Строй» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (видані на підставі протоколів від 10 квітня 2018 року №48-3, від 29 жовтня 2018 року №106-1, від 09 листопада 2018 року №109, від 13 січня 2020 року №4-7, від 20 січня 2020 року №6-4, від 24 січня 2020 року №7-3, від 31 січня 2020 року №9-3, від 11 листопада 2020 року №94/3-1, від 13 листопада 2020 року №96/2) нанесені печаткою ТОВ «Полтавський навчальний центр з охорони праці», яку згідно з протоколом обшуку від 24 грудня 2021 року виявлено та вилучено в приміщенні кабінету ТОВ «Полтавський навчальний центр з охорони праці» по вул. Котляревського, 3 у м. Полтава (т.1 а.п.139-155, 170-209); висновку судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/117-22/8377-ПЧ від 07 липня 2022 року, згідно з яким установлено, що підписи від імені голови комісії ОСОБА_9 у вказаних вище посвідченнях виконані не ОСОБА_9 (т.1 а.п.236-244); протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 02 червня 2022 року, який підтвердив те, що зроблені у названих посвідченнях підписи в графі «голова комісії» йому не належать (т.1 а.п.226-235); протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 08 серпня 2022 року (працівника ТОВ «Марк Строй») щодо непроведення організації засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці при проходженні ним цієї перевірки (т.1 а.п.245-252), та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Тому доводи захисника щодо спливу строку давності притягнення підозрюваної до кримінальної відповідальності за декількома епізодами інкримінованого кримінального правопорушення є передчасними та підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації.

Доводи ж апелянта, які зводяться до порушення порядку повідомлення про підозру ОСОБА_8 , є неспроможними.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.3 ст.111 КПК Уркаїни повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст.135 КПК України (глава 11 КПК України) регламентовано, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів провадження вбачається, що 09 серпня 2022 року прокурором складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. У зв`язку з неможливістю безпосереднього вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру через її відсутність за місцем проживання, яка, при цьому, на телефонні виклики прокурора не відповідала, цього ж дня повідомлення про підозру було направлено поштою за місцем проживання ОСОБА_8 , що підтверджується рапортом і технічним носієм інформації, на якому зафіксовано перебіг вказаної процесуальної дії, від 09 серпня 2022 року, копіями фіскальних чеків, описів вкладення та накладних Укрпошти (т.1 а.п.40-43).

Таким чином, органом прокуратури виконано вимоги ст.ст.42, 111, 135, 136, 278 КПК України та вжито необхідних заходів для вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 .
У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваної в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності в даному провадженні ризиків, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, що дає підстави для застосування до неї одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Що стосується ймовірності вчинення підозрюваною дій щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, учинення іншого кримінального правопорушення, то вказані ризики стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовані та не доведені з урахуванням конкретних обставин провадження, а також про існування визначеного п.5 ч.1 ст.177 КПК України ризику не порушувалось питання в клопотанні прокурора, через це слідчий суддя зайве послався на їх наявність. Однак, зазначене порушення не є істотним з огляду на те, що само по собі не спростовує висновки слідчого судді щодо виду обраного запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Як видно з матеріалів справи, підозрювана не судима (т.1 а.п.301), отримує дохід від здійснення господарської діяльності ТОВ «Полтавський навчальний центр з охорони праці» (т.1 а.п.49-59), є депутатом Чутівської селищної ради VIII скликання (т.1 а.п.302-303), інвалідом 2 групи по зору, за що додатково отримує пенсійне забезпечення (т.2 а.п.26-27), має інше хронічне захворювання (т.2 а.п.28), систематично не з`являлась за викликами прокурора під час досудового розслідування. При цьому, колегія суддів зауважує, що саме в силу займаної посади та наявних повноважень пов`язані обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною умисного злочину з великою кількістю епізодів, його обставини, дані про особу ОСОБА_15 у співставлення з існуючими ризиками, передбаченими п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України, в їх сукупності, вважає, що саме запобіжний захід у вигляді застави в межах п.1 ч.5 ст.182 КПК України - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, при цьому, не становитиме «особистий надмірний тягар» для останньої.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу. Це випливає також з вимог ч.8 ст.194 КПК України про те, що до підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (яким є і злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України), може бути застосовано запобіжний захід тільки у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених Главою 18 КПК України.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про необгрунтованість застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Разом з цим, колегія суддів, звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що покладаються на підозрюваного, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Однак, слідчий суддя в постановленому ним судовому рішенні не визначив строк дії обов`язків, покладених на підозрювану у зв`язку із застосованим їй запобіжним заходом, через це наведена помилка підлягає виправленню судом апеляційної інстанції шляхом скасування в цій частині оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 21 вересня 2022 року в частині невизначення строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 , визначити в межах строку досудового розслідування, але не більше ніж на 2 місяці.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4