№ 207/2862/22
№ 1-кп/207/433/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000178 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області , громадянина України , не працюючого , освіта середня спеціальна , шлюб розірвано , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

за ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

Згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 6 листопада 2019 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 5 листопада 2019 року .

Згідно з розрахунком заборгованості від 3 жовтня 2022 року , наданого Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське , за період часу з 5 листопада 2019 року по 3 жовтня 2022 року в ОСОБА_5 мається заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 113059,57 гривень .

ОСОБА_5 , знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч вимогам ст. 18 , 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року , ст. 51 Конституції України , ст. 180 Сімейного кодексу України та ст. 8 , 11 Закону України «Про охорону дитинства» , маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей , будучи фізично здоровою та працездатною особою , починаючи з 5 листопада 2019 року дій , спрямованих на повне виконання судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 6 листопада 2019 року не вживав , заходів до пошуку роботи та офіційного працевлаштування не здійснював , доходи від тимчасових заробітків не декларував , про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв , в повному обсязі гроші на утримання дітей (аліменти) не сплачував, участі у вихованні дітей ОСОБА_5 не приймав , будь-якої іншої допомоги своїм дітям не надавав .

Незважаючи на судовий наказ Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 6 листопада 2019 року , ОСОБА_5 умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 5 листопада 2019 року по 3 жовтня 2022 року у розмірі 113059,57 гривень і його дії , відповідно до ст. 164 КК України 2001 року кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліменти) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі , що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів , тобто суму більше ніж 13665,99 гривень .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і пояснив , що з 2019 року сплачував аліменти на утримання дітей поки працював офіційно , але на даний час має заборгованість по аліментам , бо не має постійної роботи . У центрі зайнятості на обліку не знаходився . На даний час працює неофіційно , спілкується з дітьми .

Крім повного визнання вини , вина ОСОБА_5 підтверджується іншими доказами по справі .

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила , що перебувала у шлюбі з обвинуваченим ОСОБА_5 , на даний час шлюб розірвано . Згідно з рішенням суду ОСОБА_5 повинен сплачувати їй аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів до досягнення ними повноліття . Спочатку ОСОБА_5 сплачував аліменти регулярно , потім став іноді виплачувати різні суми . Бувало, що місяцями взагалі нічого не платив. На даний час та останні шість місяців аліменти не сплачував . З дітьми підтримує зв`язок . Просить покарати згідно з законом .

Вина ОСОБА_5 в повному обсязі підтверджується іншими доказами:

копією судового наказу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 6 листопада 2019 року ( а.с. 14) , з якого слідує , що ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх всіх видів його заробітної плати (доходів) , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину , щомісячно , починаючи з 5 листопада 2019 року , до досягнення дітьми повноліття ;

розрахунком заборгованості Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( АДРЕСА_3 ) ( а.с. 15 ) , з якого слідує , що заборгованість ОСОБА_5 за аліментами на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 31 липня 2022 року складає 131108 гривень 09 копійок ;

розрахунком заборгованості Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ( а.с. 78 ) , з якого слідує , що заборгованість ОСОБА_5 за аліментами на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 3 жовтня 2022 року складає 113059 гривень 57 копійок .

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності , допустимості, достовірності , та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку , суд приходить до висновку , що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю .

Зібрані органами досудового слідства та досліджені у судовому засіданні докази є належними , оскільки підтверджують існування обставин , що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , допустимими , оскільки отримані законно , в порядку , встановленому кримінальним процесуальним законодавством України , яке діяло на час їх отримання , шляхом проведення органами досудового слідства відповідних процесуальних дій , достовірними, оскільки фактичні дані , отримані з вказаних доказів , не спростовані жодним іншим доказом , наданим сторонами кримінального провадження . Всі досліджені докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей , доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те , що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року , тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів ) .

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд , відповідно до ст. 65 КК України 2001 року , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини , що пом`якшують та обтяжують його покарання .

Суд вважає , що обставинами , що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України 2001 року є щире каяття . Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України 2001 року, не встановлено .

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини , яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» ( рішення від 9 червня 2005 року ) , і в справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) , згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим , якщо встановлено , що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним . У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ) ЄСПЛ вказав , що для того , щоб втручання вважалося пропорційним , воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи .

При призначенні покарання суд враховує , що ОСОБА_5 раніше не судимий , не працює , його щире каяття у вчиненні злочину , позитивно характеризується , має на утриманні двох неповнолітніх дітей , не є особою з інвалідністю першої або другої групи , не досяг пенсійного віку , не є військовослужбовцем строкової служби , враховує думку потерпілої про вид покарання , та дійшов висновку , що покаранням , необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим , так і іншими особами , є покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року . На підставі ст. 75 , 76 КК України 2001 року звільнити його від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з покладенням на нього обов`язків : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації . Таке покарання буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 КПК України , суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України 2001 року , та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9