Справа № 947/17/23
Провадження № 1-кс/947/2419/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, без дітей, надає послуги таксі, раніше не судимого, має на утриманні брата інваліда, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 ..

Згідно вказаного клопотання вбачається, що незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно правових актів, ОСОБА_4 всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на злочинний шлях i умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, наприкінці грудня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи із корисливих мотивів, вступив у злочинну змову, спрямовану на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України та добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, вчинив дії, метою яких є незаконне переправлення через державний кордон України осіб, яким тимчасово обмежено право на виїзд з України у відповідності до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період воєнного стану, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_7 16.11.2022 року під час телефонної розмови з ОСОБА_8 запевнив його у тому, що може допомогти йому організувати безперешкодний виїзд з України та запропонував зустріч. 16 листопада 2022 о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 прибув за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, де запевнив останнього у тому, що за грошові кошти в сумі 3600,00 доларів США організує йому виїзд з України, а саме через своїх знайомих організує перетин державного кордону України поза пунктом пропуску, а також запевнив про те, що ОСОБА_8 будуть супроводжувати знайомі ОСОБА_7 , серед яких ОСОБА_4 , під час перетину кордону та на території Республіки Молдова, а також забезпечать необхідними офіційним документам, які будуть свідчити про перетин державного кордону України.

Так, в подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , 30.12.2022 о 14:58 годин зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що він буде здійснювати перевезення ОСОБА_8 до зазначеного пункту, а також вказав, щоб останній очікував його о 17:00 годин на заправці «БРСМ», що по вул. Кільцева, м. Одеса. У вказаний час ОСОБА_8 прибув на визначене в ході розмови місце, де його зустрів ОСОБА_4 та вони разом на автомобілі марки FORD FOCUS сірого кольору, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 направилися в бік села Кучурган, Роздільнянського р-ну, Одеської області. Під час поїздки ОСОБА_4 консультував ОСОБА_8 щодо документів про офіційний перетин державного кордону України, зауваживши, що особи які його зустрінуть на кордоні допоможуть з підготовкою відповідних документів, а за додаткову оплату зроблять це швидше. Минувши вказаний населений пункт, перебуваючи у с. Степанівка, Роздільнянського р-ну, Одеської області, ОСОБА_4 поїхав по вул. Середньої, де на перехресті доріг залишив ОСОБА_8 , зазначивши, що з ним зв`яжуться інші особи та заберуть, з метою подальшого перетину державного кордону. Після чого ОСОБА_4 направився у бік м. Одеси, де в ході розмови зі своєю дівчиною ОСОБА_9 зазначив, що за вищевказані дії він отримає 100 доларів США. При в`їзді до міста, а саме на вул. Кільцевій, м. Одеса, ОСОБА_4 був зупинений співробітниками поліції.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту ОСОБА_9 .

На данному початковому етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми, щоб стверджувати, що ОСОБА_4 має певне відношення до вказаного злочину.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри у кримінальному провадженню за №0000054 від 22.09.2022 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 продовжують діяти процесуальні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлюється військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку. У ОСОБА_4 відсутнє офіційне місце роботи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 зможе продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.01.2023 року .

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заборонивши підозрюваному з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. (за виключенням часу оголошення повітряної тривоги) залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 27 березня 2023 року включно.

Продовжити строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , до 27 березня 2023 року включно, викладених в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.01.2023 року.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1