Провадження № 11-сс/4808/381/22
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з вищою освітою, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2022 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 05.01.2023 включно. Визначено заставу 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що порушує права та законні інтереси підозрюваного всупереч нормам процесуального законодавства та підлягає скасуванню.

Зокрема, захисник посилається на те, що слідчим суддею не враховано показання ОСОБА_8 , який добровільно, на першу вимогу працівників патрульної поліції видав наркотичні засоби, вину визнає повністю, розкаюється у вчиненому і готовий співпрацювати зі слідством. Крім того, не взято до уваги те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, має вищу освіту та міцні соціальні зв`язки.

Зі слів апелянта, слідчим суддею, в порушення вимог ст. 183 КПК України, не взято до уваги, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На переконання апелянта, жоден із ризиків (вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків і потерпілих та переховуватись від органів досудового розслідування) не був доведений в судовому засіданні та не підтверджені будь-якими доказами. Так, всупереч приписам ч. 1 ст. 194 КПК України, в судовому засіданні суду першої інстанції слідчим суддею так і не було встановлено доведеність відповідних обставин.

Вважає, що при визначенні розміру застави слідчий суддя, в порушення вимог ст. 182 КПК України, не врахував майнового стану підозрюваного (неодружений, має не високий рівень матеріального забезпечення), інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і визначив надто високий і непомірний для ОСОБА_8 розмір застави в межах 50 розмірів прожиткового мінімуму, що становить 124050 грн.

Посилаючись на приписи ч. 2 ст. 194 КПК України, апелянт переконаний, що слідчий суддя був зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, бо під час розгляду клопотання прокурором не було доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї ж статті.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з огляду на її доводи. Зокрема, в судовому засіданні стверджували, що повністю погоджуються з обґрунтованістю підозри, оскільки підозрюваний дійсно причетний до вчинення правопорушення, згідний співпрацювати зі слідством, що свідчить про те, що стосовно нього необхідно обрати інший запобіжний захід у виді домашнього арешту або знизити розмір застави.

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь головуючого, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001938 від 07.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.п. 3).

07.11.2022 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п. 37-40).

08.11.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При розгляді клопотання старшого слідчого слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч. 2 ст. 307 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, більше того, апелянт стверджує, що підозрюваний ОСОБА_8 вину визнає повністю, розкаюється у вчиненому і готовий співпрацювати зі слідством. Відтак в цій частині висновки суду першої інстанції перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (з огляду на характер інкримінованого правопорушення та місце його скоєння), зокрема ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, усвідомлюючи неминучість максимального покарання, що загрожує ОСОБА_8 (позбавлення волі на 10 років та конфіскацію майна).

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що жоден із ризиків не був доведений в судовому засіданні та не підтверджений будь-якими доказами, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі слідчого судді та підтверджуються повторно дослідженими судом апеляційної інстанції матеріалами провадження.

Обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: і превентивний характер такого запобіжного заходу, що унеможливлює ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, і тяжкість злочину, який посягає на здоров`я населення а також на встановлений правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, і міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючі особу ОСОБА_8 дані, стан здоров`я останнього та те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважаючи на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, достатність доказів та доведеність обставини, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин за результатами апеляційного перегляду дійшов тотожного суду першої інстанції висновку з приводу того, що на даному етапі кримінального провадження для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні старшого слідчого та досліджені у судових засіданнях, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезгаданих ризиків. На переконання колегії суддів, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі кримінального провадження є співмірним та доцільним задля забезпечення його дієвості даного.

Крім того, апеляційний суд, враховуючи характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 в умовах воєнного стану, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність свідомої непроцесуальної поведінки останнього та є передумовою для контролю за поведінкою підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником підозрюваного в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки повне визнання вини, каяття у вчиненому і готовність підозрюваного співпрацювати зі слідством не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків і самі по собі не є достатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного з огляду на конкретні обставини справи.

Окрім того, всі характеризуючі особу підозрюваного дані, на яких наголошує і адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі, слідчий суддя належним чином врахував при ухваленні оскаржуваного судового рішення, а саме: тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та його наслідки, характеристику підозрюваного та його майновий і сімейний стан, наявність місця роботи та стан здоров`я. Будь-яких додаткових даних, які б обґрунтовували доводи сторони захисту, апеляційному суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкість злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з чим погоджується апелянт у доводах апеляційної скарги.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання та обставини кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 . Визначений слідчим суддею розмір застави, на думку апеляційного суду, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним на даному етапі провадження покладених на нього обов`язків та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного, як про це зазначає захисник ОСОБА_10 , суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, визначений розмір застави відповідає ступеню довіри до особи підозрюваного з огляду на характер інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення за підозрою у вчиненні останнім кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів), що зумовлює критичну оцінку моральних якостей підозрюваного.

Крім того, захисник не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_8 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних доводів та вимог захисника.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5