Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/6781/22
У Х В А Л А
12.12.2022 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000579 від 06.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000579 від 06.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 05.12.2022 року в с. Дротинці, по вул. Тисівська, Берегівського району, ОСОБА_4 на автомобілі марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , перевозив деревину породи "Верба" та "Тополя" в кількості близько 5 куб.м., без відповідних документів.

05 грудня 2022 року слідчим відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_5 в присутності понятих, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , із деревиною породи "Верба" та "Тополя" в кількості 5 куб.м.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 06.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_6 від 06.12.2022 року вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , із деревиною породи "Верба" та "Тополя" в кількості 5 куб.м., - визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000579 від 06.12.2022 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 20.05.2010 року, вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , мешк. АДРЕСА_1 .

З метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на речові докази.

Прокурор подав до суду заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву, у якій просив передати речові докази на відповідальне зберігання йому як законному володільцю.

Вивчивши зміст клопотання та дослідивши додані письмові докази, вивчивши доводи письмової заяви ОСОБА_4 , слідчий суддя вирішив наступне.

За даними, здобутими органом досудового розслідування, 05.12.2022 року в с. Дротинці, по вул. Тисівська, Берегівського району, ОСОБА_4 на автомобілі марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , перевозив деревину породи "Верба" та "Тополя" в кількості близько 5 куб.м., без відповідних документів.

05 грудня 2022 року слідчим відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_5 в присутності понятих, було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , із деревиною породи "Верба" та "Тополя" в кількості 5 куб.м.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 06.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_6 від 06.12.2022 року вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , із деревиною породи "Верба" та "Тополя" в кількості 5 куб.м., - визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000579 від 06.12.2022 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 20.05.2010 року, вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , мешк. АДРЕСА_1 .

Згідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.2 ст.170 КПК).

Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.20 ст.170 КПК).

В даному випадку слідчий суддя погоджується із доводами клопотання, що виявлені та вилучені в ході огляду речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, можуть нести інформацію про ряд обставин, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні; є обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення; такий захід забезпечення є розумним та співрозмірним із завданнями кримінального провадження на даній стадії.

Разом із тим, слідчий суддя знаходить доводи ОСОБА_4 слушними, та вирішує, що такі слід врахувати при вирішенні клопотання, з наступних міркувань.

Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії ( Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Обмеження в одній із складових права власності на необмежений час (права розпорядження річчю), порушує на думку суду принцип правової визначеності та право власності володільця майна, яке гарантується ЦК України. Конституцією України, ст. 1 Протокола N 1 до Европейської Конвенції з прав людини.

На необхідність дотримання принципу правової визначеності вказував Европейський Суд у справі Кавка проти Польщі (Kawka v. Poland, рішення суду від 9 січня 2001 р. п. 49, зазначивши, що: "важливим є чітке визначення умов обмеження свободи відповідно до внутрішнього права, та щоб право як таке було передбачуваним у своєму застосуванні...." \

ОСОБА_4 також на час звернення не є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні чи іншим учасником кримінального провадження, підозру нікому не повідомлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки арешт накладено з метою збереження речових доказів, тому є підстави для передання речових доказів на зберігання ОСОБА_4 , при цьому слід накласти арешт на речові докази, що забезпечить виконання завдання застосованого заходу забезпечення кримінального провадження та такий спосіб арешту не буде перешкодою проведенню слідчих дій.

Приймаючи таке рішення суд, серед вищезазначеного враховує, що володілець майна не є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, тому, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати такий спосіб арешту майна, за якого вилучене майно буде передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та встановлено заборону відчужувати та іншим чином розпоряджатися речовими доказами.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

У кримінальному провадженні №0000579 від 06.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому необхідних слідчих дій накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події в с.Дротинці по вул.Тисівська Берегівського району, та поміщене на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, м.Виноградів, вул.Миру, 57, майно, а саме на наступні речові докази:

вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 20.05.2010 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , мешк. АДРЕСА_1 ;

деревину породи "Верба" та "Тополя" у кількості 5 куб.м.

Передати арештоване майно

вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 20.05.2010 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , мешк. АДРЕСА_1 ;

деревину породи "Верба" та "Тополя" в кількості 5 куб.м.,

на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою проживання АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам розпоряджатися арештованим майном зокрема, відчужувати, перетворювати, переобладнувати, вносити зміни до конструкції та комплектації транспортних засобів, в тому числі заборонити використовувати деревину; а також заборонити переміщувати майно за межі Закарпатської області, Україна.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити учасникам провадження, що відповідно до ч.2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Копію ухвали невідкладно надати слідчому та прокурору та іншим учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.2, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9