Справа № 152/1060/21
Провадження №11-кп/801/50/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000271 07.05.2021, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.09.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Перепільчинці Шаргородського району Вінницької області, жительку АДРЕСА_1 , громадянки України, українку, працюючу різноробочою у ФГ «Плебанівський сад» с. Плебанівка Жмеринського району, з середньою освітою, раніше не судиму,

визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 07.05.2021 до 20.12.2021 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 79 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку у три роки не вчинить нового злочину.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цідобового домашнього арешту залишено незмінним до набрання цим вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 в вечірній час 06.05.2021 прийшла до своєї знайомої ОСОБА_11 , що проживає в АДРЕСА_2 , куди пізніше прийшов її чоловік ОСОБА_12 , після чого у кухні вживали алкогольні напої. Приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні кухні вказаного житлового будинку, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 розпочали між собою словесну суперечку, в ході якої господарка будинку ОСОБА_11 зробила останнім зауваження та запропонувала вийти на вулицю. Після чого, продовжуючи сперечатись між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 направилися з кухні у веранду в напрямку до виходу з приміщення будинку, де між ними продовжилася суперечка. При цьому, під час суперечки обвинувачена ОСОБА_7 повернулася з веранди в приміщення кухні, де зі столу взяла ніж і з ножем в руці вийшла до веранди вказаного будинку, де продовжилася суперечка з ОСОБА_12 .

Перебуваючи в веранді та тримаючи в руках ніж, обвинувачена ОСОБА_7 в ході суперечки з ОСОБА_12 , діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, при цьому передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, нанесла один удар ножем в ліву частину шиї ОСОБА_12 , заподіявши тілесне ушкодження, від якого останній помер на місці події.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №23 від 07.05.-02.06.2021, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено колото-різану рану шиї зліва з ушкодженням правої сонної артерії, передньої стінки трахеї, правого грудинно-ключично-соскоподібного та підшкірного м`язів передньої стінки трахеї, правого грудинно-ключично-соскоподібного та підшкірного м`язів, ознаки гострої масивної крововтрати та загального знекровлення організму. Причиною смерті ОСОБА_12 є колото-різана рана шиї зліва з ушкодженням правої сонної артерії, яка супроводжувалася гострою масивною крововтратою та загальним знекровленням організму. Між колото-різаною раною шиї з пошкодженням правої сонної артерії та смертю ОСОБА_12 є прямий причинний зв`язок. Колото-різана рана шиї зліва з ушкодженням правої сонної артерії, передньої стінки трахеї, правого грудинно-ключично-соскоподібного та підшкірного м`язів належить до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Колото-різана рана шиї зліва з пошкодженням правої сонної артерії, передньої стінки трахеї, правого грудинно-ключично-соскоподібного та підшкірного м`язів утворилася від дії плаского однобічно гострого колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо. Ширина клинка ножа на глибині занурення біля 1,3 см, про що свідчить довжина рани на шкірі шиї зліва та ширина ранового каналу. Кількість і характер рани на шиї вказують на те, що ОСОБА_12 , було нанесено не більше одного удару клинком ножа. Форма і протяжність рани свідчать про те, що ушкодження шиї спричинено двохмоментною дією клинка ножа: спершу від удару та занурення клинка ножа, а потім при його видаленні. Розташування рани на шиї зліва, направлення ранового каналу свідчать про те, що клинок ножа діяв в направленні зліва направо, дещо зверху вниз і спереду назад (при умові вертикального положення тіла). Після заподіяння вище вказаного тілесного ушкодження ОСОБА_12 міг жити та здійснювати цілеспрямовані дії нетривалий проміжок часу, який рахується хвилинами. Колото-різана рана шиї зліва з ушкодженням правої сонної артерії, передньої стінки трахеї, правого грудинно-ключично-соскоподібного та підшкірного м`язів передньої стінки трахеї, правого грудинно-ключично-соскоподібного та підшкірного м`язів має ознаки прижиттєвого походження. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 хворобливо змінених внутрішніх органів, які б мали відношення до причини смерті не виявлено. Смерть ОСОБА_12 настала за 10-12 годин до моменту розтину. Тілесних ушкоджень, які б свідчили про боротьбу чи самозахист при судово-медичній експертизі не виявлено. При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі від трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,8 ‰ у крові та 4,0 ‰ у сечі, що свідчить про те, що за життя незадовго до смерті він знаходився в сильному алкогольному сп`янінні.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосування ч. 1 ст. 69 КК України.

Прокурор вважає, що вирок не містить переконливого обґрунтування, що зазначені судом обставини дають підстав звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що суд не дав належної оцінки тим обставинам, що протиправні дії ОСОБА_7 призвели до непоправних наслідків у вигляді смерті її чоловіка ОСОБА_12 та те, що вона визнала себе винуватою частково.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченої, захисника та потерпілої, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи учасників провадження, колегія апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 та правильно кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Висновки суду в частині доведення винуватості та кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 ніким не оскаржуються.

Прокурор погоджуючись з обраною мірою покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, вказує на неправомірність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75, 79 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, врахував тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення та його наслідки у вигляді смерті потерпілого, а також дані, які характеризують особу обвинуваченої, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих.

Зокрема, суд зважив на те, що ОСОБА_7 раніше не судима, на обліках у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд визнав ряд обставин таким, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , а саме: надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення; щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_12 , яка полягала у тому, що під час словесної суперечки з обвинуваченою потерпілий висловив образливі слова в адресу матері ОСОБА_7 - ОСОБА_16 , а також наносив обвинуваченій удари руками по голові та обличчю, що суд обґрунтовано розцінив як протизаконне насильство.

Також суд зважив на долю трьох малолітніх дітей обвинуваченої, які втратили батька, а при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, залишаться без піклування та утримання обох батьків і держава в період воєнного стану змушена буде вирішувати питання про влаштування дітей в державні установи та їх матеріальне утримання.

Також судом враховано думку потерпілої - матері ОСОБА_12 , яка зазначила про відсутність матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_7 та просила не позбавляти останню волі.

Під час апеляційного перегляду кримінального провадження розгляду потерпіла ОСОБА_9 підтвердила відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої ОСОБА_7 , просила не позбавляти її волі, а дітей материнської опіки.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, із застосуванням до неї ст. 75 КК України, прийнявши рішення про звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки та поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, а також запобігання вчинення нею нових злочинів у майбутньому.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 79 КК України, у разі призначення покарання не більше п`яти років позбавлення волі жінкам, які мають дітей віком до семи років, суд може звільнити таких засуджених від відбування покарання до досягнення дитиною семирічного віку.

На утриманні ОСОБА_7 троє малолітніх дітей: 2012, 2015 та 2018 року народження. Найменшій дитині не виповнилось ще семи років.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги прокурора, призначене ОСОБА_7 покарання, як за своїм видом так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок м`якості та слугувати підставою для скасування вироку суду.

Судом першої інстанції, у відповідності до вимог, передбачених ст.ст. 50, 65, 75 КК України, враховані всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання, з наведенням у вироку належного обґрунтування прийнятого рішення, яке колегія суддів визнає достатнім для висновку про відсутність законних підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку через неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Апеляційний суд переконаний, що саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст. 65 КК України.

Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.09.2022 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення. Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4