Справа № 163/601/23
Провадження № 1-кп/163/93/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000326 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Стерлітамак Республіки Башкортостан Російської Федерації, що проживає по АДРЕСА_1 , особи без громадянства, середньої освіти, згідно із ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, набувши громадянство України, будучи громадянином України з відповідними правами та обов`язками і особою призовного віку, яка підлягає мобілізації і не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, у листопаді 2022 року в місті Київ за попередньою змовою в групі осіб з невстановленими досудовим розслідуванням особами умисно замовив виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військової лікарської комісії для безперешкодного перетину державного кордону України. Як пособник у виготовленні таких підроблених документів за допомогою додатку "Телеграм" ОСОБА_4 переслав свої персональні дані та фотокартку з особистим зображенням невстановленій під час досудового розслідування особі.

За такого пособництва ОСОБА_4 невстановлена під час досудового розслідування особа у невстановленому місці і в невстановлений час за допомогою комп`ютерної техніки умисно виготовила завідомо підроблені документи: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2020 року та довідку військової лікарської комісії № 9405 від 23 квітня 2022 року на ім`я ОСОБА_4 , вказавши в цих документах завідомо неправдиві відомості про визнання його непридатним до військової служби та виключення з військового обліку, посвідчивши відбитками печаток з найменуваннями " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", "Лікар ОСОБА_6 ", штампів "Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 ", " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", підробленими підписами уповноважених осіб вказаних установ. На початку грудня 2022 року ці документи невстановлена особа передала ОСОБА_4 під час особистої зустрічі за місцем його проживання за плату у 3000 доларів США.

О 22:50 годині 04 грудня 2022 року під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення "Ягодин", що по вулиці Прикордонників в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" як підставу перетину кордону надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2020 року та довідку військової лікарської комісії № 9405 від 23 квітня 2022 року на своє ім`я, які відповідними установами не видавались та не посвідчувались.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України на підставі ч.1 ст.69 КК України більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією цієї статті, у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання за ч.4 ст.358 КК України, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції цієї статті.

Погоджена сторонами угоди міра покарання більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.3 ст.358 КК України, достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України, в тому числі з огляду на пом`якшуючі обставини (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення) та фактичні обставини інкримінованого злочину.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

В підготовчому засіданні прокурор вважала за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що угода відповідає приписам ст.472 КПК України, не суперечить іншим вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Підроблені документи як речові докази згідно ст.100 КПК України слід залишити при справі.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз належить покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 13 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000326, укладену начальником Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України - на підставі ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Речові докази - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 30 жовтня 2020 року, довідку військової лікарської комісії № 9405 від 23 квітня 2022 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000326, - залишити у матеріалах цього провадження, знявши накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 грудня 2022 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 4153 (чотири тисячі сто п`ятдесят три) гривні 16 копійок судових витрат на проведення судових технічних експертиз документів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1