Справа № 308/4025/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/534/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2022.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 28.04.2022 у межах кримінального провадження № 0000067, відомості про яке 10.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів судового провадження вбачається, що захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на повідомлення про підозру, за якою просить: визнати повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 332 КК України від 28.04.2022 незаконним; виключити дані з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. В обґрунтування скарги зазначає, що у даному кримінальному провадженні 28.04.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. В той же час, повідомлення про підозру належним процесуальним чином особисто ОСОБА_6 вручено не було. ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 135 КПК України до органів досудового розслідування не викликався та будь-яких повісток про виклик до слідчого не отримував. Наразі ОСОБА_6 перебуває за межами України, куди виїхав у законний спосіб, проживає легально у Республіці Болгарія, де продовжує лікування з приводу хронічних захворювань, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, за місцем тимчасового проживання ОСОБА_6 , жодних процесуальних документів у даному кримінальному провадженні йому не надходило. Згідно матеріалів кримінального провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено його сину, який є повнолітнім, проживає окремо, самостійно, із батьком практично не спілкується, тому обставини вручення такої підозри ні ОСОБА_6 , ні його захиснику, який був залучений до справи, невідомі. Оскільки слідчим не були виконані належним чином передбачені процесуальним законом дії щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру та вручення йому цього повідомлення, тому подальше внесення слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань даних щодо повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, є незаконним та безпідставним.

-2-

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що 28.04.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, вчинене щодо кількох осіб. Цього ж дня повідомлення про підозру було вручено сину підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки слідчим була встановлена відсутність підозрюваного на території України. Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.05.2022 № 23/3841-22вих08, яка була надана на запит Слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_6 26.03.2022 перетнув державний кордон на напрямку «Виїзд з України» в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Вилок». Підставою для прийняття рішень на пропуск в умовах правового режиму воєнного стану було пенсійне посвідчення з визначенням особи інвалідом третьої групи. На момент опрацювання відповіді особа державний кордон на напрямку «В`їзд в Україну» не перетинала. Згідно постанови слідчого від 09.05.2022 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук та постановою слідчого від 17.05.2022 зупинено досудове розслідування у зв`язку з наведеними обставинами. Крім того, як вбачається з договору про надання послуг захисника від 29.04.2022 цей договір був укладений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прописаний в АДРЕСА_2 , тобто за тією самою адресою, що і його батько, підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 . З протоколу допиту свідка від 28.03.2022 також вбачається, що син та батько останнім часом фактично спільно проживали за адресою: АДРЕСА_3 . З урахуванням викладеного, проаналізувавши всі вищезазначені докази слідчий суддя дійшла висновку, що повідомлення про підозру було обґрунтовано вручено сину підозрюваного ОСОБА_7 , у відповідності до ч. 2 ст. 135 КПК України, якою передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник-адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали слідчого судді від 10.10.2022, якою відмовлено у задоволенні його скарги в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України від 28.04.2022, та визнати повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 332 КК України від 28.04.2022 незаконним. В обґрунтування вимог посилається на те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає обставинам справи, повідомлення про підозру ОСОБА_6 28.04.2022 належним процесуальним чином, особисто підзахисному вручено не було. В той же час ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 135 КПК України до органів досудового розслідування не викликався та будь-яких повісток про виклик до слідчого не отримував. За місцем тимчасового проживання ОСОБА_6 жодних процесуальних документів у даному кримінальному провадженні не надходило. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 , було вручено його повнолітньому сину, який проживає окремо і з батьком практично не спілкується, тому обставини вручення такої підозри, ні ОСОБА_6 , ні його захиснику, який був залучений до справи, не відомі. Оскільки слідчим не були виконані належним чином, передбачені процесуальним законом дії щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру та вручення йому цього повідомлення, тому подальше внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань даних щодо повідомлення особи про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України є незаконним та безпідставним.

-3-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ці вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги слідчим суддею дотримано.

Підстави та порядок повідомлення про підозру визначено главою 22 КПК України.

Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, слідчим суддею при розгляді скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 були враховані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права слід вважати законним та обґрунтованим.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067, відомості про яке 10.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 332 КК України.

-4-

28.04.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту цієї норми випливає, що можливість оскарження повідомлення про підозру, відповідно до п. 10 ст. 303 КПК України, пов`язана виключно з питанням її обґрунтованості, тобто достатності доказів для її повідомлення, а не з будь-якими іншими доводами. Підозра є мінімальним стандартом в аспекті доказування, для якого достатньо щонайменших ознак, які здатні переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Тому повідомлення про підозру слідчий суддя скасовує лише у разі, якщо воно є необґрунтованим, тобто нездатним переконати стороннього спостерігача, що особа може бути причетна до кримінального правопорушення. Ніякі інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки.

Цього припису кримінального процесуального закону слідчий суддя дотрималася. В ухвалі зазначила, що наявна сукупність доказів, на її думку, давали слідчому підстави підозрювати ОСОБА_6 в указаних діяннях.

Скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 не містить жодного доводу необґрунтованості підозри, оскільки викладені в ній доводи, не переконують у необґрунтованості підозри ОСОБА_6 , а тому не можуть бути правовою підставою для скасування повідомлення про підозру.

Колегія суддів враховує і те, що частина 5 статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23. 10. 1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен

-5-

виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника-адвоката ОСОБА_5 щодо порушення процесуального порядку вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Діючим КПК України передбачено, що у разі неможливості вручити особисто повідомлення про підозру, вживаються заходи для повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст. 135, 136 КПК), тобто, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК України); вручення під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; вручення житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, повідомлення про підозру було вручено 28.04.2022 сину підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки слідчим була встановлена відсутність підозрюваного на території України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування дотримано порядок повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Аналізуючи наведені у скарзі захисника-адвоката ОСОБА_5 доводи з приводу порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, то такі фактично зводяться до того, що слідчий у разі неможливості особисто вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру, мав вжити заходи для повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, ст. 135, 136 КПК України), тобто, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком.

Однак таке, судження на думку апеляційного суду є хибним, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, вжиття заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, стосується особи щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення її місця знаходження.

-6-

Суд оцінює критично докази, надані стороною захисту про місце проживання та лікування підозрюваного, оскільки такі були складені не одразу після виїзду 26.03.2022 підозрюваного за межі території України, а вже після повідомлення про підозру та залучення захисника, що може свідчити про свідоме ухилення підозрюваного від явки до слідчого.

Крім того, аналіз наявних у матеріалах судового провадження письмових доказів дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 відома суть підозри та він ознайомлений з її змістом, а тому він набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні відповідно до ст. 42 КПК України.

Доводи захисника про те, щосин ОСОБА_7 з батьком ОСОБА_6 практично не спілкується, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 та його син ОСОБА_7 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживали також за однією адресою: АДРЕСА_3 ; постійно спілкуються між собою, тому що син уклав договір із захисником в інтересах свого батька 29.04.2022, одразу після вручення йому підозри 28.04.2022, відтак повідомлення про підозру було обґрунтовано вручено сину підозрюваного ОСОБА_7 відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України, якою передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_5 доводи аналогічні, що і в скарзі до слідчого судді підстави, з яких заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді, були предметом перевірки слідчого судді та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до переоцінки встановлених слідчим суддею фактичних обставин, яким дано вірну оцінку, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2022, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 28.04.2022 у межах кримінального провадження № 0000067, відомості про яке 10.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді