Справа № 187/976/19
Провадження № 1-кп/209/146/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої (адвоката) ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника обвинуваченої (адвоката) ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 187/976/19 (номер провадження 1-кп/209/146/22) внесеним до ЄРДР за № 0000248 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою технічною освітою, працює в КУ "Петриківський територіальний центр соціальної допомоги" соціальним робітником, не заміжньої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом, який 14 лютого 2022 року згідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду про визначення підсудності надійшов до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Згідно обвинувачльного акту, обвинувачена ОСОБА_5 , 17.05.2019 року, близько 13:00 години, знаходячись на території Центрального ринка, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_7 , яка виникла на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, умисно нанесла останній близько 2-3 ударів руками в область грудної клітини, а також нігтями пальців рук умисно подряпала обличчя та верхню ліву кінцівку, чим згідно висновку судово-медичної експертизи № 76-Е від 13.06.2019 року спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя і лівого передпліччя, синців правої молочної залози, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
У судовому засіданні захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , та звільнивши її від кримінальної відповідальності за скоєний кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала заявлене клопотання та просить закрити відносно неї кримінальне провадження за її звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та звільнити її від кримінальної відповідальності. Розуміє, що закриття кримінального провадження відносно неї по цим підставм не є реабілітуючими обставинами, та згодна на закриття провадження.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника, оскільки події відбувалися у 2019 році, і на даний час строки давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченої за вчинеення проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України дійсно скінчилися. Щодо наявних в матерілах кримінального провадження даних про розшук обвинуваченої під час досудового слідства, то факт її умисного ухилення від слідства та суду не встановлений, що повністю відповідає позиції Верховного Суду. Щодо заявленого клопотання представника потерпілої про стягнення з обвинуваченої процесуальних витрат на правничу допомогу, не заперечує проти задоволення.
Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 не заперечує проти клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки дійсно на даний час минули строки давності притягнення обвинуваченої ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України. Водночас, при вирішенні питання про закриття провадження відносно обвинуваченої просить стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати за надану правничу допомогу у сумі 10000 грн.
Обвинувачена та її захисник заперечують проти стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 процесуальних витрат на правничу допомогу.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку. З моменту вчинення нею кримінального правопорушення минуло більше ніж два роки.
Так, щодо наявності в матерілах провадження даних про розшук обвинуваченої, то згідно з наданих прокурором відомостей про рух досудового розслідування по даному кримінальному провадженні вбачається, що 03.09.2019 року було внесено до ЄРДР дані за фактом нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. 21.08.2020 року слідчим винесено постанову про оголошення в розшук обвинуваченої ОСОБА_5 з метою встановлення її місцезнаходження. 25.08.2020 року слідчим було винесено постанову про відновлення досудового розслідування та в даній постанові зазначено, що 25.08.2020 року ОСОБА_5 , сама особисто з`явилася до Петриківського відділення поліції. Згідно відповіді на запит прокурора Слобожанської окружної прокуратури начальником СКП ВП №10 надано інформацію про те, що постанов про зупинення даного кримінального провадження та оголошення в розшук відносно ОСОБА_5 в оперативний відділ від слідчого не надходило, оперативно-розшукові справи відносно ОСОБА_5 не заводились, що свідчить про формальне зупинення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.
При вирішенні даного питання, суд також виходить з позиції Верховного суду України про те, що оголошення розшуку під час досудового розслідування та зупинення провадження по причині невідомого місяця знаходження підозрюваної може мати місце у випадку злісного ухилення від слідства, а сам факт зупинення досудового розслідування не може свідчити про ухилення підозрюваної від слідства.
Враховуючи те, що матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства, суд вважає, що зупинення досудового розслідування, яке мало місце 21.08.2020 року по даному кримінальному провадженню є формальним і не може бути причиною переривання перебігу строків давності по даному кримінальному провадженню.
Оскільки з моменту вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків минуло більше ніж 2 роки, суд приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності.
Потерпілою ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та витрат на правничу допомогу.
Наявність зазначених у ст.ст. 284-288 КПК України умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Відшкодування заподіяної злочином шкоди, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з обов`язком відшкодувати заподіяну злочином шкоду.
Таким чином, невідшкодування обвинуваченим заподіяної злочином шкоди за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Крім того, нормами кримінально-процесуального закону встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи ухвалення рішення про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі суперечить вказаним нормам закону.
Також відповідно до абз. 3 п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів від 02.07.2004 № 13 у разі закриття справи потерпілому необхідно роз`яснити право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства без сплати державного мита.
Враховуючи системний аналіз норм КПК України, цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження, як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд вважає необхідним залишити без розгляду, при цьому потерпілій ОСОБА_7 , відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, суд роз`яснюєє право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.
Щодо вирішення питання про стягнення процесуальних витрат, згідно заявленого клопотання представника потепірпілої- адвоката ОСОБА_4 , про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 процесуальних витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн., то в цій частині суд задовольняє клопотання та вважає, що при вирішення питання про закриття провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , необхідно стягнути з неї процесуальні витрати, які повінстю підтверджені належними доказами ( договором про надання правової допомоги від 22.10.2020 року, копією додаткової угоди № 1 до договору, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 22.10.2020 року), на підставі наступного.
Положеннями ст. 126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 року по справі №598/1781/17,кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.
Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат.
Так, у зв`язку з необхідністю отримання правничої допомоги потерпіла ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000248 від 03.06.2019 року звернулася до адвоката ОСОБА_4 , з якою 22.10.2020 року укладено договір про надання правової допомоги.
Потерпілою ОСОБА_7 понесені процесуальні витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , за договором про надання правової допомоги від 22.10.2020 року в сумі 10000 грн., що підтверджується належним чином завіреними копіями додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 22.10.2020 року та квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 22.10.2020 року, доданими до клопотання про розподіл процесуальних витрат.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.284, 288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника- адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповіадальності ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження № 187/976/19 (номер провадження 1-кп/209/146/22) внесеним до ЄРДР за № 0000248 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст.125КК України, - закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди- залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 процесуальні витрати в розмірі 10000 (десяти тисяч) грн.
Роз`яснити потерпілій ОСОБА_7 , що вона може звернутися з позовною заявою про стягнення завданої шкоди в порядку цивільного судочинства.
Ухвала суду набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена упродовж семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошений 15.11.2022 року

Головуючий суддя ОСОБА_1