Справа № 307/1277/15-к
Провадження № 1-кп/307/22/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1
за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

педагога ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за номером 0000247, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 135 КК України,

В С Т А Н О В И В:
14 лютого 2015 року, близько 22-ї год., у будинку АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_8 , під час сварки зі своїм вітчимом ОСОБА_9 , яка виникла на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин та переросла в бійку, наніс потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, після чого залишив його без допомоги, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_9 при наступних обставинах.

Критичного дня між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_9 наніс рукою удар в область грудної клітки ОСОБА_8 від якого той впав на підлогу. Після цього потерпілий схопив обвинуваченого за шию та почав душити. Однак Чонка вирвався та поваливши ОСОБА_9 на підлогу, сів на нього, і помилково вважаючи, що дії потерпілого створюють реальну загрозу життю та здоров`ю як його особисто, так і оточуючих, перевищуючи межу необхідної оборони, умисно, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, при явній невідповідності небезпечності посягання та обстановці захисту, наніс ОСОБА_9 один удар своєю головою в голову останнього та ще декілька ударів кулаками у область обличчя та правої скроневої ділянки голови, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Після цього, маючи змогу надати йому допомогу, ОСОБА_8 залишив потерпілого на кухні у небезпечному для життя стані, в результаті чого ОСОБА_9 помер від отриманих тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_8 винив злочини передбачені за ст. 124 КК України - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони та за ч. 3 ст. 135 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, якщо той, хто залишив без допомоги мав змогу надати їй допомогу, і коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 124 КК України визнав частково. Пояснив, що прийшовши 14.02.2015 р. додому, його мати ОСОБА_10 попросила приглянути за звідними братом та сестрою, так як їхній батько ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно в 20.30 год. мати пішла на роботу, а він зайшов в кімнату до дітей, де знаходився і потерпілий, який невдовзі пішов до ОСОБА_11 . Повернувшись додому через годину, потерпілий запропонував йому випити вино, але він відмовився. ОСОБА_9 пішов на кухню, де продовжував вживати спиртне, почав телефонувати своїй дружині та просити від неї гроші за продане сіно. Коли мати прийшла додому то розповіла йому, що потерпілий під час розмови з нею по телефону вживав нецензурні слова та погрожував, що прийде до неї на роботу та вб`є її. Зайшовши на кухню побачив, як потерпілий продовжує телефонувати матері, яка не підіймала слухавку. Після цього потерпілий кинув телефон в кухонну стінку. Тоді він вирішив забрати дітей з будинку, але ОСОБА_9 почав кричати щоб вони нікуди з ним не йшли, висловлюватися в його бік нецензурними словами та виганяти з будинку. Незважаючи на те, що в нього була можливість покинути будинок, він залишився, щоб захистити дітей. ОСОБА_9 почав його штовхати і він впав на підлогу. Після цього потерпілий скочив на нього зверху, обперся на ліву ногу і почав його душити. Знаходячись в напівлежачому положенні йому вдалося вирватися. Він ударив ОСОБА_9 головою в ніс та штовхнув його, від чого останній впав на підлогу. Після цього разом з дітьми пішов до кімнати. Вийшовши через деякий час побачив як ОСОБА_9 продовжує розпивати вино і курити. Повернувшись в кімнату більше не виходив до самого ранку. Після конфлікту малолітній свідок ОСОБА_9 не міг бачити як потерпілий встав з підлоги, оскільки знаходився у кімнаті.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочинів доведена повністю. Крім його частково визнання це стверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 15.02.2015 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_11 та сказав, що біля будинку його брата знаходиться автомобіль швидкої медичної допомоги. Коли він зателефонував своїй невістці ОСОБА_12 , вона повідомила, що його брат ОСОБА_9 помер та поклала слухавку. Брат інколи випивав, але алкогольними напоями не зловживав. Між ОСОБА_9 та обвинуваченим і до цього випадку часто виникали сварки під час яких вони застосовували один до одного фізичну силу. Померлий був міцної статури, вагою більше 100 кг., тому йому не зрозуміло як ОСОБА_8 зміг його побити. На даний час з обвинуваченим вони не примирилися.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 протягом останніх чотирьох років ніде не працював та постійно зловживав спиртними напоями. 14.02.2015 р. між ними виникла сварка через те, що потерпілий зранку вже перебував у стані алкогольного сп`яніння та чіплявся до їхнього сина, який злякався і сховався під стіл на кухні. Приблизно в 19.30 год. вона пішла на роботу, а ОСОБА_9 телефонував їй кожні п`ять хвили та погрожувати, що вб`є її та дітей. Біля 20.30-21.00 год. їй зателефонував обвинувачений, який сказав, що між ним та вітчимом виник конфлікт. Вона запитала ОСОБА_13 через що вони посварилися і той розповів, що ОСОБА_9 штовхнув його, схопив за шию, почав душити та виганяти з будинку. Він в свою чергу ударив потерпілого головою по обличчю. Вона попросила ОСОБА_8 забрати дітей до своєї кімнати та не виходити звідти. Після 21-ї год., їй знову зателефонував син та повідомив, що діти разом з ним в його кімнаті, а ОСОБА_9 стукає та гупає на кухні. Приблизно в цей же час зателефонував і потерпілий, та повідомив що прийде до неї на роботу. Однак вона сказала, що викличе працівників міліції. Зранку, о 06-й год., зателефонував обвинувачений та попросив прийти додому, тому що її чоловік мертвий. Коли вона повернулася додому там уже знаходилася швидка медична допомога та працівники поліції. Потерпілий до цього неодноразово застосовував до неї та до їхнього малолітнього сина фізичну силу.

Свідок ОСОБА_9 молодший, допитаний у присутності педагога, у судовому засіданні показав, що був присутній, коли ОСОБА_8 бився з батьком ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений був тверезий. Тато бив рукою по столу та кидав мобільний телефон на землю і в піч. Брат, ОСОБА_8 , просив батька не кричати. Потім ОСОБА_9 та брат почали сваритися і ОСОБА_8 вдарив батька кулаком. Куди вдарив не пам`ятає. Потім ще бив багато разів. Вони билися довго. Тато ОСОБА_14 ( ОСОБА_8 ) також бив. Вони били один одного руками на підлозі. Після бійки ОСОБА_8 разом з ним та сестрою ОСОБА_15 пішов у кімнату. Батько лежав на підлозі і більше не вставав та не говорив. Мама прийшла зранку. ОСОБА_9 цілу ніч лежав там де лишився. До бійки батько до нього не чіплявся. З ним, сестрою ОСОБА_15 та матір`ю батько поводився нормально. Алкоголь вживав не дуже часто, іноді кричав на маму, а інколи і бив їх всіх. Мати також його інколи била. Був випадок коли батько ходив за матір`ю з ножем. Це було давно. Батько першим вдарив ОСОБА_14 рукою та виганяв його з будинку, а ОСОБА_16 розвернувся і вдарив його.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні ствердила, що її будинок знаходиться напроти будинку сім`ї ОСОБА_18 . Протягом восьми років проживання поряд з ОСОБА_9 вона неодноразово бачила його в стані алкогольного сп`яніння. Між ним та потерпілою виникали конфлікти в ході яких він застосовував до ОСОБА_10 фізичну силу. Про подію яка сталася 14.02.2015 року їй невідомо нічого.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що будинок ОСОБА_9 знаходиться за 500 м. від його будинку. Йому невідомо про конфлікт потерпілого з обвинуваченим, який стався 14.02.2015 року. Однак того дня вони бачилися з ОСОБА_9 на обід. Потерпілий був міцної статури та інколи вживав спиртні напої. Про смерть ОСОБА_9 він дізнався під час телефонної розмови з своєю кумою.

З протоколу огляду місця події та ілюстрованої таблиці до нього від 15.02.2015 убачається, що об`єктом огляду є одноповерховий будинок, який розташований на АДРЕСА_1 . Відразу за вхідними дверима знаходиться коридор 2х1 метри, зліва від нього знаходиться дитяча кімната. Прямо по коридору знаходиться прихожа, з лівого боку від якої кухня, розміром 2х4 м., в якій відразу при вході лежить на спині труп чоловічої статі, одягнений в спортивну світло-голубу куртку, спортивні чорні штани та сірі шкарпетки. При огляді трупа є ушкодження на голові, а саме, гематома в правій очно-щочній області. Із носа витікають згустки крові на підборідді, зліва розміщене садно бурого кольору 3х2.5 см. На лівому боці обличчя розміщенні множинні синці обмеженої форми. Відмічається крововилив під правим оком, на лівому оці мають місце обмежені крововиливи в склеру. На руках в області кистей, передпліччі та на тканині футболки виявлені множинні помарки крові. Трупні плями множинні розміщенні на задній поверхні трупа та кінцівок. При натисненні пальцями блідніють, а через 5-6 хв. відновлюють свій колір. Під час проведення огляду місця події на підлозі коридору було виявлено та вилучено сліди бурого кольору схожі на кров. Сліди помічені позначкою № 1. Вилучені сліди бурого кольору на підлозі біля дверей, які ведуть в кухню, які позначені позначкою № 2. Вилучений недопалок сигарети марки «Президент», який знаходився в дитячому пластмасовому туалеті з лівого боку від входу в кухню. Вилучені три сліди пальців рук, які знаходяться на внутрішньому боці дверей, які ведуть до коридору будинку. Виявлено та вилучено три сліди пальців рук з внутрішнього боку дверей, які ведуть до кухні. Також виявлено один слід пальців руки із зовнішнього боку дверей, які ведуть до спальної кімнати. При вході в коридор на підлозі виявлено та вилучено чоловічу футболку сірого кольору на якій знаходяться бурі плями схожі на кров (а.с. 13-20 т. 1).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 16.02.2015 підозрюваний ОСОБА_8 на місці показав при яких обставинах між ним та вітчимом стався конфлікт та механізм заподіяння тілесних ушкоджень. Пояснив, що 14.02.2015 р., біля 22-23 год., він знаходився вдома і перебував у своїй кімнаті. Йому на мобільний телефон зателефонувала мати, яка була на роботі і попросила подивитися де знаходиться вітчим оскільки той телефонував їй та погрожував розправою. Також вона попросила забрати дітей ОСОБА_19 та Камілу, щоб ОСОБА_9 їх не бив. Зайшовши на кухню побачив вітчима, який був у стані алкогольного сп`яніння і в руках тримав мобільний телефон та телефонував його матері, однак вона не брала слухавку і тоді Гиндич кинув телефон в кухонну стінку, внаслідок чого телефон розбився. Потім вітчим знову почав кричати та пішов у кімнату де знаходилися діти де продовжував кричати. Тоді він зробив йому зауваження і сказав щоб ішов спати. У відповідь ОСОБА_9 виразився на його адресу нецензурними словами та штовхнув руками у груди, від чого він - ОСОБА_8 -, впав у коридор на підлогу. ОСОБА_9 вийшов до нього і коли він хотів піднятися з землі, то ОСОБА_18 вхопив його руками за шию, однак він перекрутився і вони вдвох впали на підлогу таким чином, що ОСОБА_9 опинився знизу, а він зверху. ОСОБА_9 продовжував його утримувати і тоді він почав обома руками стиснутими в кулак наносити йому удари в область обличчя. Коли вітчим трохи послабив руки, він вирвався від нього і наніс потерпілому два чи три удари головою в обличчя. Після цього встав з підлоги і пішов у кімнату де знаходилися діти. Зранку знайшов ОСОБА_9 мертвим на підлозі (а.с. 51-55 т. 1).

Протокол слідчого експерименту проведеного з обвинуваченим ОСОБА_8 суд вважає належним та допустимим доказом відповідно до правових позицій, викладених у постановах Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17) та від 17 березня 2021 року справа № 761/10306/15-к.

Згідно висновку експерта № 129 від 11.03.2015 у ОСОБА_8 мало місце тілесне ушкодження у вигляді синця в області чола справа. Вказане тілесне ушкодження спричинено тупим твердим предметом, можливо кулаком. Строку події 14.02.2015 р. відповідає та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності (а.с. 88-89 т. 1).

Висновком експерта № 219 від 05.03.2015 стверджено, що смерть ОСОБА_9 насильницька і наступила від набряку та здавлення головного мозку, що розвинулися на фоні важкої закритої черепно-мозкової травми з масивними підоболонковими крововиливами. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: при зовнішньому огляді - масивна гематома правої очно-скулової області з крововиливом під оболонки ока, множинні обмеженої форми синці і садна носа, синці лівої половини обличчя, шиї, підборіддя та позаду вушної області зліва, смугасте садно внутрішньої поверхні лівого плеча; при внутрішньому дослідженні трупа - масивний субарахноїдальний крововилив в скронево-тім`яній області правої гемісфери мозку та в області основи мозку, гематомієлія, різкий набряк мозкової речовини з защемленням мигдалин мозочка в великий потиличний отвір, набряк м`яких мозкових оболонок, повнокрів`я їх судин, напруженість твердої мозкової оболонки, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій лобно-скуловій ділянці. Враховуючи характер ушкоджень, їх локалізацію, а також ступінь їх тяжкості, вони могли бути спричинені в результаті множинних локальних ударів тупими твердими предметами з обмеженою удараючою поверхнею. Такого характеру ушкодження могли бути спричинені в результаті нанесення локальних ударів в область голови потерпілого руками, стиснутими в кулак та головою особи, яка наносила удари. По давності виникнення ушкодження вкладаються в строк події 14.02.2015 року. Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть потерпілого. Потерпілому ОСОБА_9 в результаті множинних ударів була спричинена важка закрита черепно-мозкова травма, що в послідуючому привела до значного субарахноїдального крововиливу (120-150 мл.), який в свою чергу привів до розвитку ознак здавлення головного мозку та смерті потерпілого. До моменту наростання ознак здавлення головного мозку, потерпілий незначний проміжок часу міг робити деякі цілеспрямовані дії. Стан потерпілого погіршувався прямопропорційно ступеню наростання підоболонкової гематоми. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені ознаки аспірації кров`ю, а саме наявність дрібних крововиливів під коньюнктиву очей та крові в просвіті трахеї і бронхів. Дана аспірація виникла внаслідок попадання в дихальні шляхи крові від носової кровотечі і не перебуває в причинному зв`язку зі смертю потерпілого. Проміжок часу між отриманням черепно-мозкової травми та смертю потерпілого ОСОБА_9 з урахуванням характеру та величини підоболонкової гематоми, міг становити 2-4 години. При судово-токсилогічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_9 виявлено 2.15 %, а сечі 2.80 % етилового спирту. Дана концентрація алкоголю в крові живої людини відповідає середній ступені алкогольного сп`яніння. Відсутність явищ забою головного мозку, а також переломів кісток черепа, дає привід судити, що при наданні потерпілому ОСОБА_9 своєчасної кваліфікованої медичної допомоги в умовах лікарні, була можливість врятувати йому життя (а.с. 95-98 т. 1).

Відповідно до висновку № 135 від 03.03.2015 кров від трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемоглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО (а.с. 123-124 т. 1).

Згідно висновку експерта № 139 від 10.03.2015 кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, із супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У змивах слідів (об. №№ 1, 2) на марлевих тампонах, вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО у слідах на марлевих тампонах (об. №№ 1, 2) виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинін анти-В. Групові фактори А, Н і анти-В властиві крові потерпілого ОСОБА_9 , отже не виключена можливість їх походження за рахунок крові потерпілого. Поряд з викладеним, наявність в об №№ 1, 2 антигена Н, властивого крові підозрюваного ОСОБА_8 ,, не виключає можливість домішку в цих слідах його крові (а.с. 129-132 т. 1).

Висновком експерта № 155 від 16.03.2015 стверджено, що кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. В чотирьох слідах на футболці (об. №№ 1, 2, 3, 4), вилученої у підозрюваного ОСОБА_8 знайдена кров людини. При визначенні групової належності крові за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО в об. №№ 1, 2, 3, 4 виявлені антигени А і Н, а ізогемаглютиніни анти-А та анти-В не знайдені. Антигени А і Н властиві крові потерпілого ОСОБА_9 , отже не виключена можливість походження цих антигенів в слідах на футболці підозрюваного за рахунок крові потерпілого. Поряд з викладеним, наявність в об. №№ 1, 2, 3, 4 антигена Н, властивого крові підозрюваного ОСОБА_8 , не виключає можливість домішку в цих слідах і його крові. В сліді (об. № 5) на футболці кров не знайдена (а.с. 137-140 т. 1).

Таким чином, оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини передбачені ст. 124, ч. 3 ст. 135 КК України.

Показанням обвинуваченого в частині заперечення факту нанесення множинних тілесних ушкоджень померлому ОСОБА_9 , а також у тій частині, що він не залишав ОСОБА_9 у безпорадному стані, оскільки той після бійки пересувався по кухні суд дає критичну оцінку, як таким, що надані з метою уникнути покарання за вчинені злочини, і спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 219 та вище наведеними показаннями свідка ОСОБА_9 молодшого.

Про те, що у діях обвинуваченого мало місце саме перевищення меж необхідної оборони свідчить та обставина, що у нього було виявлено всього одне тілесне ушкодження, в той час як у померлого ОСОБА_18 множинні тілесні ушкодження, більшість з яких у життєво важливий орган голову.

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставину, яка його пом`якшує: часткове визнання вини, по місцю проживання характеризується позитивно, неправомірну поведінку померлого ОСОБА_9 ; а також обставину, яка обтяжує покарання; вчинення злочину передбаченого ст. 124 КК України з особливою жорстокістю.

Суд вважає за необхідне врахувати цю обтяжуючу обставину у зв`язку з тим, що наносячи померлому ОСОБА_9 велику кількість ударів у область голови та по інших частинах тіла ОСОБА_8 усвідомлював, що заподіює потерпілому особливі фізичні страждання.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 з послідуючими змінами "Про практику призначення судами кримінального покарання", виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Пунктом 1 цієї ж постанови звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Враховуючи наведені пом`якшуючі та обтяжуючу обставини, особу обвинуваченого, який тривалий час переховувався від суду та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді реального позбавлення волі. Підстав для застосування ст.ст. 75, 76 КК України суд не знайшов.

Згідно обвинувального акту витрати за проведення дактилоскопічної експертизи складають 147.42 гривень.

Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_8 витрат за проведення судової експертизи у сумі 147.42 грн в дохід держави.

Тому керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ст. 124 та ч. 3 ст. 135 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі:

за ст. 124 КК України на два роки;

за ч. 3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання.
Речові докази футболку білого кольору знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у сумі 147 (сто сорок сім) гривень 42 коп. за проведення експертизи.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_8 повторно не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1