Справа № 761/3797/22
Провадження №1-кп/761/2246/2022
В И Р О К

іменем України

06 жовтня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_5.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004366, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2021 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7.,

захисника ОСОБА_8.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

І . Історія провадження.

02.02.2022 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9. надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0004366, внесеному 10.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5.

Ухвалою судді від 03.02.2022 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст. ст.314-316 КПК України.

Ухвалою судді від 01.09.2022 у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

ІІ. Виклад обставин справи.

09.11.2021, приблизно о 20 год. 49 хв., ОСОБА_1 перебуваючи на перехресті вулиць Златоустівська та Павлівська, поблизу магазину «Дари моря», що розташований за адресою: місто Київ, вул. Павлівська, 23, помітив раніше невідомого йому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який припарковав власний автомобіль на проїжджій частині вулиці та висловив йому зауваження і вимогу від`їхати, оскільки вказаний автомобіль заважав проїзду.

У результаті висловленої вимоги між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розпочався словесний конфлікт внаслідок чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_1 , 09.11.2021 о 20 год. 50 хв. перебуваючи поблизу магазину «Дари моря», що розташований за адресою: місто Київ, вул. Павліська, 23, розпочав рух у бік ОСОБА_2 одночасно з ним, тим самим скоротивши дистанцію та стоячи напроти потерпілого, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я останнього, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс два удари лівою та правою рукою, зібраними в кулаки, в область лівої частини голови ОСОБА_2 , від яких останній втратив свідомість та впав на проїжджу частину, яка покрита асфальтним покриттям.

У наслідок злочинних дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 було спричинено наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму: дві рани у тім`яній ділянці справа з крововиливами у тканини, що підлягають; втиснутий перелом лівої скроневої кістки; дрібні ділянки крововиливів скроневої частки головного мозку ліворуч; субархноїдальний крововилив.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 121 КК України, визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дані кримінально карані діяння. ОСОБА_1 , зокрема, заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та застосовуючи ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Захисник в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв слідству та має активну громадську позицію. Крім того, після вчинення злочину став на шлях виправлення. Також зазначила, що в матеріалах справи є судово-медична експертиза, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час обставин зазаначених в обвинувальному акті, а тому просила призначити ОСОБА_1 умовне покарання.

Потерпілий надіслав електроне звернення в якому просив проводити розгляд справи у його відсутність. Крім того, прокурор у судовому засіданні зазначив, що потерпілий ОСОБА_2 у телефонному режимі повідомив прокурора про те, що він перебуває за кордоном у зв`язку із лікуванням та не заперечує щодо розгляду справи без його участі.

ІІІ. Положення закону, яким керувався суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Також, при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_1 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки № 112-11112021/8210 до кримінальної відповідальності не притягався, згідно характеристики, виданої ДОП Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за період проживання за адресою АДРЕСА_2 , на обліку не перебував, характеризується посередньо, скарг на обвинуваченого не надходило, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Київського міського центра судово-психіатричної експертизи № 687 від 30.11.2021 ОСОБА_1 станом на 30.11.2021 будь-якими хронічними психічними розладами не страждав і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керування ними, на період часу, до якого відноситься правопорушення, алкогольною і будь-якою наркотичною залежністю не страждав, також будь-яким хронічним чи тимчасовим психічним розладом не страждав та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керування ними, крім того, ОСОБА_1 алкогольною і будь-якою наркотичною залежністю не страждав, лікування не потребував. Також, відповідно до заяви про відшкодування матеріальної шкоди від 07.02.2022 потерпілий ОСОБА_2 07.02.2022 отримав від обвинуваченого ОСОБА_1 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, як компенсацію витрат по стаціонарному (амбулаторному) лікуванню, факт відшкодування збитків (часткове) підтверджено захисником ОСОБА_8

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є тяжким (ч. 1 ст.121 КК України);

- особу винного, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_1 .

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому нічого протиправного не вчиняти.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_1 під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, при наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_1 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, з урахуванням особи обвинуваченого та критичним відношенням винного до вчиненого, суд вважає за пропорційне призначити покарання ОСОБА_1 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України на строк 5 (п`яти) років.

Також, при призначенні покарання суд враховує тяжкість злочину, досліджуючи особу винного, яка має позитивну динаміку поведінки, бажання виправитись, його дійсно щире каяття, повну свідомість та відповідальність, всі вище перелічені обставини, та приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, - застосувавши інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого, відповідно до ст. 76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що сприятиме досягнення мети покарання.

Покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винного з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та його особи.

Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_1 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-медичних експертиз у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн 00 коп. - скасувати, повернувши вказану суму заставодавцю ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 2, 7, 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 50, 65 - 67, 69, 75, 76, 77, 107, 121 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання: у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн. 00 коп. - скасувати, повернувши вказану суму заставодавцю ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення судово-медичних експертиз:

- № 042-7-2022 від 20.01.2022 у сумі 2 344 (дві тисячі триста сорок чотири) грн. 00 коп.;

- № 042/1-652-2021 від 11.11.2021 у сумі 944 (дев`ятсот сорок чотири) грн. 00 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_5