Номер провадження: 11-кп/813/1103/23
Справа № 521/893/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 17.02.2023 у к/п №0003949 від 25.04.2022 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Арциз Одеської обл., громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 11.12.2019 у невстановлений час, знаходячись за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , заздалегідь, знаючи про місце зберігання ювелірних виробів останньої, у нього раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме ювелірних виробів.

Так, реалізуючи кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою проживання своєї співмешканки ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку, який розташований за вищевказаною адресою, у спальній кімнаті, скориставшись відсутністю сторонніх осіб підійшов до місця зберігання ювелірних виробів, а саме до шафи з якої дістав скриньку в якій знаходилися ювелірні вироби, такі як: золоту каблучку з ромбовидним рубіном, золоту ажурну каблучку, золоту каблучку з логотипом «Версачі» у камінцях, чоловічий золотий браслет, загальною вагою 17,80 грамів, загальною вартістю 19 829, 20 грн., які він звідти дістав, тобто заволодів і залишив квартиру.

Після чого, ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 19 829, 20 грн.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 , правильності кваліфікації його дій, вважає, що вирок є незаконним та підлягає зміні в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону оскільки судом 1-ої інстанції залишилось те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_7 вчинив 11.12.2019 та на час розгляду 17.02.2023 кримінального провадження, передбачений ст. 49 КК України диференційований трирічний строк давності притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинення зазначеного проступку сплинув 11.12.2022.

Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_10 просить вирок суду змінити та звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_7 надав заяву в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону не відповідає.

Враховуючи те, що висновки суду 1-ої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та правильність кваліфікації його дій судом 1-ої інстанції за ч. 1 ст. 185 КК України ніким із учасників кримінального провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.

Водночас, під час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 ККК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальний проступок було вчинено, тобто згідно матеріалів справи кримінального провадження - 21.12.2019 та зазначена обставина сторонами не заперечується.

Водночас, на час розгляду 17.02.2023 кримінального провадження Малиновським райсудом м. Одеси, передбачений диференційований трирічний строк давності притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України сплинув ще 11.12.2022.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості щодо вчинення обвинуваченням ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, а також щодо ухилення останнього від органів досудового розслідування або суду.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, минуло понад 3 років, тобто в зазначеному кримінальному провадженні строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності, передбачений ст. 49 КК України закінчився.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що на день апеляційного перегляду вироку суду 1-ої інстанції обвинувачений або його захисник мають право на звернення із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_7 апеляційним судом роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження на підставі положень ст. 49 КК України.

В судовому засідання апеляційного суду обвинувачений підтвердив своє розуміння зазначених норм матеріального та процесуального законів, підтримав клопотання та просив суд скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Отже, враховуючи звернення обвинуваченого ОСОБА_7 з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, впевнившись в добровільності його волевиявлення та усвідомлення останнього наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приймаючи до уваги, що інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії проступків, відсутність відомостей про вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також щодо ухилення останнього від органів досудового розслідування та суду, апеляційний суд приходить до висновку про існування підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Водночас, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції - скасуванню та обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України із закриттям кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 284, 350, 370, 404, 405, 407, 417, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Малиновського райсуду м. Одеси від 17.02.2023 яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити к/п внесене до ЄРДР №0003949 від 25.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4