У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2022 року
Справа № 331/2623/22
Провадження № 1-кс/331/1270/2022

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області старшого капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 11.05.2022 стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Дніпровське, Верхньодніпровський район, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вище вказане клопотання в якому зазначено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою вчинення злочинів проти власності, не пізніше початку першої декади травня 2022 року (точну дату та час встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) вступив злочинну змову з вищевказаними особами.

Спільно із зазначеними особами ОСОБА_6 , у період не пізніше початку першої декади травня 2022 року до моменту його викриття співробітниками правоохоронних органів 15.11.2022, вчинив на території м. Запоріжжя ряд тяжких злочинів, пов`язаних із заволодінням чужого майна шляхом обману та проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки грошовими коштами фізичних осіб.

Так, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за їх вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з початку липня 2022 року по 25.07.2022, перебуваючи в орендованому ОСОБА_6 приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілій ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та їх відома під час телефонної розмови з потерпілою ОСОБА_10 , представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 1 170 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілій ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за їх вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з липня 2022 року по 29.07.2022, перебуваючи в орендованому ОСОБА_6 приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та їх відома під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_11 , представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 4 804 гривень 81 копійка на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілому ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за їх вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, з 11.07.2022 по 27.07.2022, перебуваючи в орендованому ОСОБА_6 приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та їх відома під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_12 , представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 50 792 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілому ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Окрім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за їх вказівкою та з відома всіх учасників, а відповідно до відведеної їм ролі «звонящий» («квалифаер»), з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, в липні 2022 року, перебуваючи в орендованому ОСОБА_6 приміщенні, за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою комп`ютерної техніки із встановленим на ній відповідним програмним забезпеченням, даними щодо клієнтів банківських установ та комп`ютерної периферії здійснили дзвінки на номер мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та їх відома під час телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_13 , представившись співробітниками банківських установ, виконавчої та казначейської служби під заздалегідь вигаданими анкетними даними, повідомили останній завідомо неправдиві відомості, що призвело до здійснення банківських операції по зарахуванню грошових коштів потерпілої у загальній сумі 5 000 гривень на картковий рахунок підконтрольний ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відкритий у АТ «Ощадбанк», тим самим потерпілому ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України, який кваліфікуються як: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; злочини, передбачені ч.3 ст.190 КК України, які кваліфікуються як: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

15 листопада 2022 року, о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
16 листопада 2022 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2022 за участю свідка ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2022 за участю свідка ОСОБА_15 ; протоколом обшуку від 05.09.2022 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку від 05.09.2022 за адресою: м.Дніпро, вул. Глінки, буд.2, офісне приміщення № 202, розташоване на 7-му поверсі; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин, який згідно ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Аналізуючи поведінку підозрюваного, досудове слідство приходить до висновку, що підозрюваний може залякувати свідків, потерпілих або з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового слідства у тому числі за кордоном.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: враховуючи тяжкість вчинених злочинів, перебування ОСОБА_6 на волі та усвідомлення невідворотності покарання за їх вчинення, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки знає анкетні дані та їх місця мешкання, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами слідчого або іншим чином , ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, у зв`язку з відсутністю стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходів.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистої поруки не встановлено осіб, які є такими що заслуговують на довіру та зможуть забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків; при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_6 невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та може продовжити злочинну діяльність.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_6 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_17 заперечувала проти обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання не обґрунтоване, ризики, на які посилається сторона обвинувачення та чому не можна застосувати більш м`які запобіжні заходи не мають належного обґрунтування та є безпідставними. Підозрюваний хворіє, має постійне місце проживання, займається підприємницькою діяльністю разом із своєю дружиною, раніше не судимий. Прохала суд застосувати відносно підозрюваного більш мякий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, підтримав думку адвоката.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 11.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 було внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.190 КК України.
15 листопада 2022 року, о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
16 листопада 2022 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, у тому числі: протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,ОСОБА_16 ; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2022 за участю свідка ОСОБА_14 ;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.07.2022 за участю свідка ОСОБА_15 ;протоколом обшуку від 05.09.2022 за адресою: АДРЕСА_3 ;протоколом обшуку від 05.09.2022 за адресою: м.Дніпро, вул. Глінки, буд.2, офісне приміщення № 202, розташоване на 7-му поверсі.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховує наявність ризиків передбачених п.1, п.5, ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього зобов`язань, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено обмежений перелік підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрювана, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не довели.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можуть забезпечити інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України,

Вирішуючи питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу тримання під вартою, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював , що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.29,62 Конституції України).

Вирішуючи питання про запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя, виходить з того, що він має постійне місце проживання, одружений, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, хворіє, займається підприємницькою діяльністю. Доказів вчинення тиску на свідків чи потерпілих, прокурором надано не було. Наявною підставою, на час розгляду подання, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_6 , схильність переховуватись від органів слідства та незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Доводи прокурора у судовому засіданні про те, що ОСОБА_6 , з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду жодним доказом не підкріплені і, на переконання слідчого судді , є лише припущенням.

Що стосується існування ризиків, передбачених п.3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, то слідчим в клопотанні та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначеного ризику.

Прокурором не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленому ризику.

Посилання прокурора на вчинення тяжкого злочину не можуть слугувати єдиною підставою для обрання ОСОБА_6 , найсуворішого запобіжного заходу.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як на це посилається прокурор, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до підозрюваного при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

На думку суду, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_6 , альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає недопустимим обґрунтування прокурора необхідності обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою лише тяжкістю та особливостями злочину в якому підозрюється ОСОБА_6 , оскільки тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не мірою відповідальності за скоєне.

Водночас, з огляду на серйозність обвинувачення, а також для забезпечення якомога швидкого розгляду провадження по суті, суд вважає за необхідне встановити ОСОБА_6 , цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю (браслету), з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, так як саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Керуючись ст. ст.177,178, 181, 183, 196,369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області старшого капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 11.05.2022 стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України- відмовити.
Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю (браслету) строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово за виключенням явки до слідчого та суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України.
Роз`яснити органу Національної поліції, що вони повинні негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і повідомити про це слідчому судді.
Визначити строк дії ухвали два місяці: з 18 листопада 2022 року по 18 січня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити слідчому, в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1