Справа № 136/91/23
провадження №1-кп/136/4/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000007 від 05.01.2023, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свердлівка Липовецького р-ну, Вінницької обл., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, громадянина України,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 на початку квітня 2022 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , без здачі іспитів та не отримуючи посвідчення водія у встановленому законом порядку, у мережі Інтернет домовився з невстановленою в ході досудового розслідування особою про виготовлення та подальше придбання з метою використання у власних цілях посвідчення водія на власне ім`я. Після цього, у квітні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», достовірно розуміючи, що такі дії відбуваються в порушення встановленої законодавством України процедури та що він сприяє таким чином виготовленню підробленого документа, передав тій самій невстановленій досудовим розслідуванням особі для виготовлення посвідчення водія, тобто офіційного документа, свою фотокартку та персональні дані у вигляді анкетних відомостей, а також кошти в сумі 9000 грн., чим сприяв вчиненню іншою особою підроблення посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його подальшого використання у власних цілях. Після цього за короткий період часу невстановлена особа передала на виконання попередньої домовленості ОСОБА_2 посвідчення водія НОМЕР_1 , виготовлене на його ім`я. Згідно висновку експерта № 152/23-21 від 10.01.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи наданий на дослідження бланк посвідчення водія НОМЕР_1 , яке було вилучене у ОСОБА_2 працівниками поліції, не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення водія виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії.

Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме - пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його використання.

Крім того, ОСОБА_2 , 05.01.2023 близько 14 години 30 хвилин їхав за кермом автомобіля ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Миру у смт. Турбів Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області.У цей час, у зв`язку з порушенням ОСОБА_2 вимог ст.125 КУпАП, його було зупинено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , який виконував свої службові обов`язки, визначені Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», а також посадовою інструкцією, на підставі п. 1 п.п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», з метою припинення даного адміністративного правопорушення та оформлення відповідних матеріалів. Після зупинки ОСОБА_4 висловив ОСОБА_2 вимогу пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Після цього, ОСОБА_2 , достовірно розуміючи, що наявне у нього посвідчення водія НОМЕР_1 є підробленим та він його у встановленому законом порядку не отримував, умисно передав його працівнику поліції для перевірки, тим самим використавши завідомо підроблений документ. Згідно висновку експерта № 152/23-21 від 10.01.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи наданий на дослідження бланк посвідчення водія НОМЕР_1 , яке було вилучене у ОСОБА_2 працівниками поліції, не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України. Бланк посвідчення водія виготовлений саморобним способом з використанням засобів оперативної поліграфії.

Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме - використання завідомо підробленого документа.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , добровільно беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оскаржує встановлені під час дізнання обставини вчинених кримінальних проступків, їх кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що події кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним вказаних кримінальних правопорушень проступків знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його використання та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Призначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винуватого, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України та обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу. Вказане покарання слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, визнання вини та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 09.01.2023 було накладено арешт на майно - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить останньому та зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000007. Питання про вказане майно суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень у вигляді кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Речовий доказ по справі, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000007 від 05.01.2023 - залишити при матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 09.01.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3020 (три тисячі двадцять) грн. 32 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом30-тиднів із дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, у порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1