Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1801/23
Номер провадження 1-кс/711/557/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000063, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000063, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 від 04.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , 03.02.2023, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з якою він фактично на той час не проживав разом, де між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 наніс удар рукою в область нижньої губи ОСОБА_9 , а вона, в свою чергу, захищаючись, нанесла йому удар скляним стаканом в область голови і викликала бригаду швидкої медичної допомоги. ОСОБА_7 перед тим, як поїхати у лікарню, виходячи з будинку висловив в її бік погрозу.

ОСОБА_9 , відчуваючи загрозу своєму життю та здоров`ю, розуміючи, що останній скоро поверниться і помститься, покликала до себе співмешканця своєї матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та попросила його захисту, останній прийшов до її будинку разом із своїм товаришем ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

03.02.2023, близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, в результаті попереднього конфлікту з дружиною ОСОБА_12 , прийшов за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вбивства та побачивши там ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , маючи раптово виниклий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті, двох і більше осіб, діючи протиправно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій єдиний умисел, заздалегідь озброївшись ножем, умисно наніс удар в область ноги ОСОБА_10 , в результаті чого останній, помер на місці та продовжуючи свій злочинний умисел, почав душити руками, а потім відрізком тканини за шию ОСОБА_11 , в результаті чого, останній також помер на місці.

В подальшому, з метою приховати сліди злочину та уникнути відповідальності за вчинене, ОСОБА_7 , відтягнув труп ОСОБА_11 до нижньої секції будинку (напівпідвального приміщення), а труп ОСОБА_10 , скинув у колекторний колодязь поблизу ВАТ «Ватутінського комбінату вогнетривів».

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 , 03.02.2023, близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , погрожував їй фізичною розправою та умисним вбивством, які остання сприймала як цілковито реальні.

05.02.2023 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

05.02.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

07.02.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_13 , підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.04.2023.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 24.03.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 05.05.2023.

Ініціатор клопотання вказує, що причетність ОСОБА_7 до вчиненого ним кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05.02.2023 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом затримання та особистого огляду підозрюваного ОСОБА_7 від 05.02.2023; протоколом огляду місця події від 05.02.2023 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.02.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 08.02.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 08.02.2023; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.02.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 22.02.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 22.02.2023.

Так, внаслідок особливої складності вказаного кримінального провадження завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки дванадцяти судово-медичних експертиз, шести судових молекулярно-генетичних експертиз, комплексної комісійної судово-психіатричної експертизи, після проведення судово-медичних експертиз по об`єктах, що досліджувались призначити одну судову медико-криміналістичну експертизу, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів повідомити ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, виконати інші слідчі дії, в яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Крім цього, слід взяти до уваги, що у відповідності до висновків комплексної комісійної судову психолого-психіатричної експертизи за № 124 від 08.03.2023, необхідно призначити та провести у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_7 стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, їх кількість та складність, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо, обвинувальний акт не може бути направлений у порядку ст. 291 КПК України до суду, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Проведення зазначених вище слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають значення для судового розгляду в процесі доказування.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 закінчується 05.04.2023, але на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків уданому кримінальному провадженні, з якими він знайомий та проживає в одному населеному пункті, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також ініціатор клопотання вказав, що з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, особи підозрюваного, дії підозрюваного після вчинення злочинів, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, застосувати до останнього неможливо.

Враховуючи викладене вище, слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання, просили врахувати те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкі злочини. Після вчинення злочинів він намагався приховати тіла вбитих, що свідчить про його бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчиненні злочини. Таким чином, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились, а відтак є доцільним продовжити строк тримання під вартою підозрюваного. Разом з тим є необхідність проведення експертизи з приводу стану підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні фактично не заперечували проти задоволення клопотання. Враховуючи тяжкість інкримінованого та наслідки, які настали.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Згідно положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

05.02.2023 ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

05.02.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

07.02.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/780/23, провадження №1-кс/711/260/23) відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.04.2023 включно. Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115КК України, залишається обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115КК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу.

Зокрема, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оцінюється судом в світлі обставин цього кримінального правопорушення та особистої поведінки підозрюваного, його сімейного стану, те, що він є військовослужбовцем ЗСУ, приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, не має міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Крім того, ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що всі свідки є наглядно знайомими підозрюваному ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, останній матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. Окрім цього, триває проведення ряду експертиз у даному провадженні, тому є ризик можливого впливу на експертів.

На думку слідчого судді ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний також, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого умисно, з усвідомленням настання негативних наслідків, в стані алкогольного сп`яніння. Отже, особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини подій свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи підозрюваного, свідчить про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій його належної процесуальної поведінки.

Отже, підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, при цьому, слідчий суддя враховує, що з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сплинуло два місяці, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.02.2023.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує доводи прокурора про необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, а також доводи щодо обставин, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 24.03.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 05.05.2023 року.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину проти життя та здоров`я людини, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 05.05.2023 включно.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинено кримінальне правопорушення, що спричинило смерть двох людей, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 193, 196-199, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_14 , погодженого прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.05.2023 включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 03 квітня 2023.