Справа № 372/3030/21
Провадження 1-кп-94/22
ухвала

07 листопада 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000587 від 11.06.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Обухівського районного суду знаходиться зазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подала суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали, а строк дії запобіжного заходу спливає.
Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, обрати більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що обвинувачений не має намірів ухилятись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження. Крім того, він не може вплинути на свідків та потерпілих. Вказав, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, критично відноситься до вчиненого, тривалий час утримується під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.
Вивчивши клопотання прокурора, вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу, так само як і для його застосування, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме до спливу продовженого строку, повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Перевіривши доводи клопотання, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість продовження застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.
З огляду на це, посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на те, що стороною обвинувачення, під час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, не було надано доказів на підтвердження існування заявлених прокурором ризиків, а саме доказів про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, не можуть бути визнані безумовними підставами для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

При продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою, окрім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд повинен також врахувати обставини, передбачені ст. 178 цього Кодексу, зокрема дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, суд не може погодитися з тим, що наведені захисником обставини, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, можуть запобігти тим ризикам, які встановлені судом та що сукупність всіх встановлених ним обставин дозволяє зробити висновок про те, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема цілодобовий домашній арешт або особисте зобов`язання, зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).
Керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 05 січня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено та підписано 08.11.2022 року.

Суддя ОСОБА_1