490/1603/22 16.03.2023
н/п 1-кс/490/1619/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1603/22
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

16 березня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання власника вилученого майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про повернення вилученого майна. Зазначає, що 29 вересня 2022 року слідчим СВ УСБУ в Житомирській області лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , за участю інших оперативних співробітників УСБУ в Миколаївській області, а саме:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , складено протокол

вилученого майна в ході обшуку 29.09.2022 на підставі ч.3 ст.233 КПК України в об`єктi нерухомого майна, а саме: в квартирі за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучене наступне майно:

1. Паспорт громадянки України, що засвідчує її особистість - №

НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВММУ УМВС України в Миколаївській області

11.06.2010;

2. Закордонний паспорт № НОМЕР_2 , виданий 18.01.2018;

3. Ноутбук «LENOVO» ideapad 320-14IAP білого кольору (у протоколі обшуку від 29.09.2022 виявлена помилка, замість білого кольору написали - ciрого) та зарядний пристрій до нього;

4. Смартфон «ОРРО» A76 CPH2375, IMEL1: НОМЕР_3 , IMEL2: НОМЕР_4 у обкладинці-книжки чорного кольору.

Клопотання мотивує тим, що арештувавши вказане майно, її позбавили можливості володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном, що ускладнює та погіршує її життя.

Прокурор або слідчий в судовому засіданні не з`явився, заперечень не надав, повідомлялися належним чином.

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в які повідомила, що паспорт громадянки України та закордонний паспорт їй повернули, а тому просила клопотання задовольнити частково.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000350 від 02.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.2 ст.436-2, ч.2 ст.436-2 КК України.

03.10.2022 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва

№ 490/1603/22 накладено арешт на майно вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме: смартфон марки «ОРРО А 76» моделі «СРН2375» у обкладинці книжці чорного кольору, ІМЕI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картами мобільного зв`язку НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ; ноутбук марки Lenovo «Ideapad 320» разом із зарядним пристроєм.

Згідно відповіді слідчого СВ Управління СБ України в Миколаївській області від 09.03.2023 №64/20-1581, на даний момент в органу досудового розслідування відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу як арешт, та рекомендовано звернутись до суду з відповідним клопотанням про скасування арешту.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, оскільки власником майна ОСОБА_3 надані підтверджуючи документи про те, що в неї було вилучено вказано майно, їй протягом тривалого часу про підозру не повідомлено, не встановлено, що зазначене майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення у вказаному проваджені, слідчий суддя приходить до висновку, що потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала. Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєю власністю, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений в рамках кримінального провадження, №0000350 від 02.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2, ч.2 ст.436-2, ч.2 ст.436-2 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.10.2022, а саме: смартфон марки «ОРРО А 76» моделі «СРН2375» у обкладинці-книжці чорного кольору, ІМЕI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-картами мобільного зв`язку НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ; ноутбук марки Lenovo «Ideapad 320» сірого кольору, разом із зарядним пристроєм, які належать ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1