Справа № 214/4314/22
1-кс/214/814/22
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 263 ч.1 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні виникло питання про залишення без розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному.

Забезпечити участь прокурора та підозрюваного суду не представилося за можливе.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного належить залишити без розгляду.

При цьому суд враховує наступне.

Як передбачено ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумність строків. Зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Як передбачено ст.20 КПК України, обвинувачений має право на захист, яке полягає у, зокрема, наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом; участь у кримінальному провадженні захисника обвинуваченого не звужує процесуальних прав обвинуваченого.

Згідно ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст.201 КПК України, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Як передбачено ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як передбачено ст. 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

КПК України прямо не регулює питання залишення без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

О 12 год. 59 хв. 15 листопада 2022 року на «Телеграм каналі» з`явилася публікація про те, що Голова Нацполіції розповів у прямому ефірі телемарафону «Єдині новини» опвідомив наступне: «на цей час підтверджена інформація про затримання і повернення до СІЗО в Миколаївській та Одеській областях 166 утриманців, яких окупанти випустили з Херсонського СІЗО при відступі з міста.

В той же день на сайті Міністерства юстиції України була опублікована нас тупна інформація: «Ув`язненні зі слідчого ізолятору Херсону були випущені під час відступу окупаційних військ і зараз повертаються до СІЗО. Частина з них звернулася до органів поліції з тим, щоб ті затрималиї х і визначилиї хній процесуальний статус, частина самостійно повернулися до слідчого ізолятора».

Таким чином, суд позбавлений реальної можливості забезпечити участь обвинуваченого у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, повідомити в будь-який спосіб його про розгляд цього клопотання.

Отже при таких умовах, розгляд клопотання та вирішення його по суті за відсутності у суду об`єктивної та реальної можливості забезпечити участь обвинуваченого,буде порушувати таке завдання кримінального судочинства, як застосування належної правової процедури до кожного учасника кримінального провадження та таким засадам кримінального судочинства як змагальність сторін та забезпечення права на захист, що є неприпустимим.

На переконання суду залишення клопотання без розгляду буде відповідати такій засаді кримінального судочинства як розумність строків. При цьому суд враховує, що дане клопотання надійшло до суду 30 серпня 2022 року, згідно матеріалів справи строк тримання під вартою закінчувався 3 вересня 2022 року, на той час було відомо, що підозрюваний тримається у Херсонському слідчому ізоляторі,тому суд виходячи з цього, вживав заходи для забезпечення участі підозрюваного в розгляді клопотання в режимі відеоконференції і проводив судові засідання 2 вересня та 1 листопада 2022 року, тобто кожного разу з перервою, яка не перевищувала двох місяців, якщо ці місяці послідовно рахувати від 3 вересня 2022 року. Вжиття судом заходів для забезпечення участі підозрюваного у розгляді клопотання та відкладення розгляду з урахуванням того, що суд мав відомості про місце перебування підозрюваного не суперечило такий засаді кримінального судочинства як розумність строків, було об`єктивно необхідним для розгляду клопотання. На даний час, після опублікування згаданої інформації у суду з`явилися офіційні відомості про те, що підозрюваний не перебуває в тому місці тримання, яке було відомо раніше, тому суд не має реальних можливостей забезпечити участь підозрюваного, розгляд клопотання без участі підозрюваного буде порушувати його права, а отже подальший розгляд та вирішення клопотання по суті є неможливим. Суд також приходить до переконання, що подальше відкладення розгляду клопотання буде порушувати розумні строки його розгляду, так як внаслідок відсутності відомостей про місцеперебування підозрюваного, воно вочевидь не призведе до розгляду клопотання по суті.

Залишення клопотання без розгляду буде забезпечувати не порушення судом та дотримання судом передбачених частиною першою статті 7 КПК України таких засад кримінального судочинства як змагальність сторін та забезпечення права на захист.

Суд також враховує положення ст. 201 КПК України, яка прямо передбачає можливість прийняття судом такого рішення, як залишення клопотання без розгляду, а тому приходить до висновку про те, що залишення без розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає засадам кримінального судочинства.

Виходячи з того, що згідно офіційної інформації підозрюваний не перебуває в останньому відомому місці не за своєю волею, а внаслідок дій окупантів, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що він ухиляється від суду, а отже відсутні підстави для оголошення його розшуку та зупинення провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 20, 201, 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий слідчий суддя: ОСОБА_1