1Справа № 335/1205/23 1-кп/335/481/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0001454, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який здобув середньо-спеціальну освіту, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у невстановленому в ході досудового розслідування часі та місці, придбав предмет, схожий на кастет.

Після цього, 14.11.2022 приблизно о 09 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, перебуваючи на куті буд. АДРЕСА_2 незаконно зберігав та носив предмет, схожий на кастет до моменту зупинення працівниками поліції, де у останнього в ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості, що розташована на куті буд. 156 по пр. Соборному в м. Запоріжжя (перехрестя вул. Гагаріна та пр. Соборного) 14.11.2022 в період часу з 10 години 46 хвилин по 10 годину 50 хвилин було вилучено вказаний предмет.

Згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України наданий на дослідження предмет, схожий на кастет є холодною контактною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, який виготовлений промисловим способом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини, суду надав наступні показання.

Приблизно у 2018 році він в інтернет-магазині, який здійснює торгівлю засобами самозахисту, назву якого обвинувачений не пам`ятає, придбав для самозахисту кастет металевий за 400,00 грн, який було надіслано йому засобами поштового зв`язку. В листопаді 2022 року зазначений кастет було вилучено в нього працівниками поліції. Кастет він носив з собою з метою самозахисту від можливих посягань на його життя та здоров`я з боку особи, з якою у нього раніше виник конфлікт. Обвинувачений також повідомив суду, що за станом свого здоров`я він не працює, перебуває на утримані своєї матері, яка є інвалідом третьої групи, та баби, яка є пенсіонером. Просив суд не застосовувати до нього покарання у виді штрафу, оскільки не має доходу та не зможе сплатити штраф. Також просив суд не призначати йому покарання у вигляді громадських робіт, оскільки не зможе виконувати суспільну корисні роботи за станом свого здоров`я. У зв`язку із зазначеним, просив суд застосувати до нього покарання у виді обмеження волі та звільнити його від відбування з випробуванням.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку. При цьому, судом було роз`яснено учасникам судового провадження про позбавлення їх права на оскарження в апеляційному порядку фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд встановив наступне.

ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вчинив нетяжкий злочин, здобув професійно-технічну освіту, є працездатною особою, проте не працює, неодружений, дітей на утримані не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має зареєстроване місце проживання у належному йому на праві власності житлі.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, відсутності обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням думки сторін провадження щодо виду та міри покарання, суд дійшов висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк два роки. На переконання суду, таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 50 КК України, в тій частині, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, суд доходить до висновку про відсутність необхідності направлення обвинуваченого до місць обмеження волі, та про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, шляхом застосування ст. ст. 75, 76 КК України і призначення йому покарання з випробуванням на строк один рік, що на думку суду мінімізує ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

На переконання суду, призначення обвинуваченому покарання з випробуванням у даному випадку, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати на проведення у кримінальному провадженні експертизи холодної зброї, вартість якої склала 755,12 грн, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності зі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 коп.

Речові докази кастет та первинне упакування, що перебувають на зберіганні у камері схову відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає.

В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1