Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

24 листопада 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, строком на 60 днів до 18 грудня 2022 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , покликаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить скасувати ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, оскільки має незадовільний стан здоров`я і потребує постійного догляду та дієтичного харчування, що неможливе в умовах перебування в СІЗО.

Розгляд апеляційної скарги проводиться у відповідності з положеннями ч. 4 ст.422-1 КПК України, якою визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання і продовження запобіжного заходу, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, та передбачено здійснення розгляду скарги без участі сторін провадження за відсутності відповідного клопотання.

Клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін провадження суду не подано, не містить такого клопотання і апеляційна скарга ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину - закінченого замаху на умисне вбивство, за яке передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, інкримінований злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 не працює, за місцем свого проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями і, згідно даних слідства, раніше вчиняв домашнє насильство щодо потерпілої, на яку може чинити тиск та здійснити інші дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не дотримавшись своїх процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Медичних даних, які б підтверджували неможливість утримання ОСОБА_5 під вартою за станом здоров`я, матеріали судового провадження не містять і таких даних не надано апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 та продовжено щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 грудня 2022 року - залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3