07 січня 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, батька малолітньої дитини, такого, що має статус фізичної особи - підприємця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично на момент затримання проживав за адресою АДРЕСА_2 , номер квартири невідомий, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
11.07.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлені обставини, що дають підстави підозрювати, що 13 грудня 2019 року, приблизно о 19 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи біля торгівельного кіоску «Coffeshop Lavazza», розташованого на площі Маяковського, що навпроти будинку № 190 по проспекту Соборному у місті Запоріжжі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , з метою його умисного вбивства, повалили останнього на землю та нанесли потерпілому ОСОБА_8 не менше 10 ударів руками та ногами по голові, спричинивши останньому, відповідно до висновку експерта № 4566 від 17.01.2020, тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя та голови, котра супроводжувалася уламковим переламом спинки носу, стінки правої очниці, крововиливами під м`які оболонки головного мозку, вогнищами забоїв у корі головного мозку, забоєм мозочка, носовою кровотечею та кровотечею з пошкоджених губ. Травма ускладнилася шоком, гемаспірацією, що призвело до смерті ОСОБА_8 , тим самим ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 .
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2022 був наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою забезпечення його участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
06.01.2023 ОСОБА_5 , щодо якого 01.06.2020 був оголошений розшук, був затриманий у м. Київ на підставі вказаної вище ухвали слідчого судді, та 07.01.2023 був доставлений до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому, уточнивши, що строк досудового розслідування спливає 20.02.2023, а тому застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу можливе лише в межах вказаного строку.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою причетність до смерті ОСОБА_8 категорично заперечив і просив не брати його під варту. Пояснив, що в день смерті ОСОБА_8 лише зустрівся з ним та провів розмову, після чого вони розійшлись, і про обставини смерті останнього йому нічого не відомо. На запитання учасників провадження підозрюваний пояснив, що проживає у м. Київ разом з дружиною та дитиною приблизно з часу після смерті ОСОБА_8 , займається підприємницькою діяльністю, маючи відповідний статус, про повідомлення йому про підозру та про оголошення його у розшук йому нічого відомо не було, від органу досудового розслідування він не ухилявся і не переховувався, нічого не приховував.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , підтримав думку свого підзахисного. Посилаючись на відповідну практику Європейського суду з прав людини, захисник наголосив на тому, що, на його думку, ОСОБА_5 не можна було вважати підозрюваним до 07.01.2023, коли повідомлення про підозру було вручене йому особисто, оскільки органом досудового розслідування не було дотримано порядок вручення повідомлення про підозру.
Так, за ствердженням захисника, слідчий вручив повідомлення про підозру батькові ОСОБА_5 як особі, разом з якою ОСОБА_5 був зареєстрований за однією адресою. При цьому слідчий не вжив жодних заходів щодо встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_5 , відмінного від місця реєстрації. Самий факт непроживання ОСОБА_5 за місцем реєстрації не може свідчити про його переховування від органу досудового розслідування, як не може свідчити про це й факт оголошення його розшук, яке, до того ж, було безпідставним.
Відповідно, на думку захисника, відсутні підстави для висновку про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування в майбутньому. Інші зазначені слідчим ризики також відсутні, оскільки слідчим не було надано жодних доказів того, що протягом часу після 13.12.2019 ОСОБА_5 якимось чином намагався вплинути на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню чи вчиняв нові кримінальні правопорушення, а всі письмові та речові докази вже зібрані і не можуть бути спотворені або знищені,
Більше того, на думку захисника, сама підозра ОСОБА_5 є вочевидь необґрунтованою, оскільки зібрані слідчим докази жодним чином не вказують на участь ОСОБА_5 у спричиненні смерті ОСОБА_8 .
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий та прокурор надали в копіях відповідні докази:
- протокол огляду місця події від 13.12.2019 - ділянки місцевості, розташованої з тильного боку торгівельного кіоску «Lavazza» на площі Маяковського у місті Запоріжжі, під час якого виявлено рушник синього кольору, серветки з нашаруванням речовини бурого кольору та плями речовини бурого, схожого на кров;
- висновок судової медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 4566 від 17.01.2020, відповідно до якого смерть потерпілого настала від травми обличчя та голови, котра супроводжувалася уламковим переламом спинки носу, стінки правої очниці, крововиливами під м`які оболонки головного мозку, вогнищами забоїв у корі головного мозку, забоєм мозочка, носовою кровотечею та кровотечею з пошкоджених губ та ускладнилася шоком та гемаспірацією. Крім того, на тілі потерпілого виявлені численні тілесні ушкодження. Всі тілесні ушкодження пошкодження утворилися незадовго до госпіталізації ОСОБА_8 до медичного закладу (у межах близько години) від травматичної дії тупих предметів, індивідуальні властивості котрих в пошкодженнях не відобразилися. Тілесні ушкодженні голови та обличчя творилися від множинних (близько 10) травматичних впливів тупим (тупими) предметами, як з обмеженою так і з переважаючою травмуючою поверхнею, якими могли бути як озброєна так і не озброєна рука, взута нога людини. Всі ушкодження голови та обличчя у своїй сукупності у живих осіб мали б ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 ;
- протокол огляду місця події - території автомобільної стоянки, яка розташована біля будинку АДРЕСА_3 , яким зафіксовано факт добровільної передачі заступником начальника Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 мобільного телефону «Iphone 5S», який належав потерпілому ОСОБА_8 ;
- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що займає посаду командиру взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя та 13.12.2019 перебувала на чергуванні. Прибувши за викликом на пл. Маяковського у місті Запоріжжі побачила карету швидкої допомоги, в якій надавалася медична допомога потерпілому, який перебував у непритомному стані. Тоді ж від медичного працівника бригади швидкої допомоги дізналася, що у потерпілого при собі наявний мобільний телефон, який вона забрала для передачі слідчо-оперативній групі, яка виїхала на місце пригоди. В подальшому вона передала мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 ;
- протокол огляду речей - мобільного телефону «Iphone 5S», який належав потерпілому ОСОБА_8 , яким зафіксовано, що перед вчиненим вбивством - 13.12.2019, о 19:43 год., потерпілому надійшов дзвінок у месседжері «WhatsApp» з абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_11 . Тривалість дзвінка складала 06 секунд;
- протокол допиту свідка ОСОБА_12 (анкетні данні змінені відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь у кримінальному судочинстві»), який пояснив, що 12.12.2019, приблизно о 14:00 год., у кальянній «Димний» він зустрічався з потерпілим ОСОБА_8 та під час їх зустрічі, останньому на мобільній телефон зателефонував невідомий чоловік, який назвався « ОСОБА_13 » або « ОСОБА_14 » та запропонував зустрітися наступним чином: « Нам нужно встретиться на 5 минут, мы не мусора, мы улица, удели нам». Коли він поцікавився у потерпілого, хто йому дзвонив та з якого питання, ОСОБА_8 відповів, що йому вказаний чоловік не відомий та причина дзвінка також, однак він припустив, що дзвонити могли через ОСОБА_17. ОСОБА_17 є ОСОБА_17 - знайомий ОСОБА_8 , який приблизно за 10 днів до вбивства випадково переказав через «МоноБанк» грошові кошти у сумі 20 180 гривень знайомому ОСОБА_8 - чоловіку на ім`я ОСОБА_18 . Далі ОСОБА_17 почав телефонувати ОСОБА_18 та ОСОБА_8 з проханням повернути йому грошові кошти, помилково переслані, однак останні відмовилися із ним спілкуватися. Виказуючи припущення, ОСОБА_8 продемонстрував йому зображення «аватарки» контакту особи, яка назвалася « ОСОБА_13 » або « ОСОБА_14 », на якій були зображені два чоловіки, одного з яких він зможе впізнати. Перебуваючи у кальянній «Димний», приблизно о 16:00 год. ОСОБА_8 знову телефонував «ОСОБА_23» або «ОСОБА_14» та запропонував зустрітися у кальянній «Mushroom», однак потерпілий відмовив йому та зазначив, що якщо йому потрібно зустрітися, нехай приїздить до кальянної «Димний» та поклав слухавку. Через кілька хвилин після дзвінка до кальянної «Димний» увійшли троє раніше невідомих чоловіків спортивної статури, одягнені у чорний одяг (впізнати не зможе), озирнулися та вийшли. Місця у кальянній були, чому чоловіки залишили заклад, не відомо. Після вказаного візиту невідомих, «ОСОБА_23» або «ОСОБА_14» знову перетелефонував та повідомив, що сьогодні не має можливості зустрітися, оскільки поїхав до міста Дніпро. 13.12.2019, о 19:41 год. він зв`язався з ОСОБА_8 через Інтернет та під час спілкування останній повідомив йому про те, що «ОСОБА_23» або « ОСОБА_14 » приїхав - « Эти жили-были наконец-то приехали». О 20:40 год. 13.12.2019 він дізнався про те, що ОСОБА_8 побили. У вчиненні вказаного злочину підозрює чоловіка на ім`я чи прізвисько « ОСОБА_13 » або « ОСОБА_14 », який 12-13 грудня неодноразово телефонував потерпілому та наполягав на зустрічі;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 (анкетні данні змінені відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь у кримінальному судочинстві»), яким зафіксовано факт впізнання свідком ОСОБА_5 як особи, чий фотознімок перебував на «аватарці», яку демонстрував ОСОБА_8 після дзвінка чоловіка що назвався « ОСОБА_13 » або « ОСОБА_14 »;
- протокол огляду речей за участю свідка ОСОБА_12 (анкетні данні змінені відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь у кримінальному судочинстві»);
- протокол допиту свідка ОСОБА_12 (анкетні данні змінені відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь у кримінальному судочинстві»), який пояснив, що після проведення огляду відеозапису, наданого торгівельним кіоском «Lavazza» за його участі, на відеозаписі фіксується чоловік, якого він впізнав на «аватарці». Саме цей чоловік зустрівся з потерпілим ОСОБА_8 біля кіоску та удвох вони зайшли за кіоск, де в подальшому був вчинений злочин відносно потерпілого;
- протокол допиту свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що 13.12.2019, приблизно о 18:00 год., йому зателефонував ОСОБА_8 та попросив про зустріч. Зустрівшись у кафе «Проба», останній попросив його відвезти у справах. Коли ОСОБА_8 вирішив усі свої питання, він попросив його відвезти на зупинку громадського транспорту «пр. Металургів», оскільки той збирався їхати вже додому та у той час - приблизно о 19:10 год., йому зателефонував невідомий чоловік, який призначив потерпілому зустріч. Місце зустрічі визначив ОСОБА_8 - площа Маяковського у місті Запоріжжі. Чоловік, який телефонував ОСОБА_8 , назвався « ОСОБА_13 ». З урахуванням телефонного дзвінка, він підвіз ОСОБА_8 до перехрестя проспекту Маяковського та вулиці Незалежної України у місті Запоріжжі та поїхав. Через деякий час йому зателефонував знайомий, який повідомив про побиття та смерть ОСОБА_8 . Що стосується грошових коштів у розмірі 20 000 гривень зазначив, що приблизно на початку грудня 2019 року, його та ОСОБА_8 спільний знайомий на ім`я ОСОБА_17 помилково перерахував на його рахунок у « МоноБанку » вказану суму грошових коштів, після чого зателефонував та попросив повернути. Він розповів про зазначений переказ ОСОБА_8 і той повідомив, що грошові кошти повертати не потрібно, оскільки ОСОБА_17 винен ОСОБА_8 1 700 Євро. У телефонній розмові він повідомив ОСОБА_17 про те, що не поверне йому гроші, оскільки той заборгував ОСОБА_8 1 700 Євро та більше із ним не розмовляв;
- протокол допиту свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що 05.12.2019 він помилково перерахував грошові кошти у сумі 21 000 гривень чоловіку на ім`я ОСОБА_18 , після чого зателефонував останньому та попросив повернути. ОСОБА_18 повідомив, що подивиться та поверне йому гроші, а також зазначив, що перебуває у кафе разом з ОСОБА_8 . Наступного дня ОСОБА_18 гроші не повернув та перестав відповідати на телефонні дзвінки. Тоді він написав смс-повідомлення ОСОБА_8 з питанням про те, чи можуть вони поговорити, на що ОСОБА_8 повідомив, що розмовляти їм не має про що. 13.12.2019, приблизно о 21:52 год., йому зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_25 , з яким його познайомив ОСОБА_8 та поцікавився, чи давно він спілкується з ОСОБА_8 , оскільки він не може із ним зв`язатися вже 3 дні. Він відповів, що переписувався із ним смс-повідомленням через ОСОБА_18 , якому помилково перевів грошові кошти. Далі від працівників поліції він дізнався про те, що ОСОБА_8 було побито та він помер;
- протокол допиту свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що 13.12.2019, приблизно о 19:45 год. він разом зі знайомими на ім`я ОСОБА_27 та ОСОБА_28 прибув до торгівельного кіоску «Lavazza» на площі Маяковського у місті Запоріжжі випити кави. Припаркувавши автомобіль позаду вказаного кіоску побачив, як позаду кіоску троє раніше невідомих йому чоловіків б`ють іншого невідомого йому чоловіка, який на той час перебував у непритомному стані, на землі. Чоловіки наносили удари руками та ногами. Один з нападників був одягнений у куртку темного кольору з двома горизонтальними смугами білого та червоного кольорів. Вказаний чоловік разом з іншими наносив удари руками та ногами по голові та тулубу потерпілого. Всього було нанесено близько 40 ударів. Після побиття, чоловік у темній куртці зі смугами обшукав кишені потерпілого, щось дістав, поклав до своєї кишені, а потім на власний мобільний телефон двічі сфотографував обличчя потерпілого та пішов у бік вулиці Незалежної України у місті Запоріжжі разом з іншими нападниками. Він прослідував за нападниками та бачив, що останні зникли у дворі будинку АДРЕСА_4 ;
- протокол огляду відеозаписів з камер відеоспостереження поблизу місця вчиненого злочину, яким встановлено, що безпосередньо перед вбивством ОСОБА_8 , у двір будинку АДРЕСА_5 заїжджає автомобіль чорного кольору, марки схожої на «Toyota Camry», після чого, з боку вказаного будинку, у напрямку місця злочину - площі Маяковського у місті Запоріжжі, прослідувало троє чоловіків. Після злочину, у напрямку того ж будинку, згідно свідчень ОСОБА_26 , прослідували двоє з трьох нападників.
- протокол допиту свідка ОСОБА_29 (анкетні данні змінені відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які приймають участь у кримінальному судочинстві»), який пояснив, що 13.12.2019, приблизно о 19 год. він перебував біля торгівельного кіоску «Lavazza» на площі Маяковського у місті Запоріжжі та звернув увагу на двох чоловіків, які спілкувалися між собою на підвищених тонах. Один з чоловіків був віком приблизно 30 років, спортивної статури, зростом 180 см, одягнений к куртку темно-сірого кольору з двома горизонтальними полосами білого та червоного кольорів у верхній частині. Другий чоловік був віком 30-35 років, високого зросту, одягнений у куртку темного кольору з капюшоном, темні брюки та кросівки. Під час спілкування, перший чоловік наніс два удари кулаками обох рук в область другого чоловіка, від яких останній осунувся назад. Далі з-за кіоску вискочили ще двоє невідомих йому чоловіків, які приєдналися до полиття потерпілого. Під час побиття потерпілий впав на землю та нападники продовжили наносити йому удари ногами по голові та тулубу. Кожний з них наніс по 3-5 таких ударів. Далі один з чоловіків перевірив кишені одягу потерпілого, а чоловік у куртці зі смугами, на власний мобільний телефон сфотографував обличчя потерпілого. Після цього усі троє нападників зникли у напрямку вулиці Незалежної України у місті Запоріжжі;
- протокол обшуку від 23.12.2019 - автомобіля марки «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_30 , виявленого на території автомобільної стоянки ПП «Волошин», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, 7-в. Під час обшуку було виявлено, що автомобіль перебуває у чистому стані, на гальмівних дисках наявні нашарування іржі, що свідчить про те, що він тривалий час не експлуатувався. Під час проведення обшуку, серед іншого було вилучено марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з поверхні внутрішньої обшивки правих передніх пасажирських дверей автомобіля та марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з поверхні педалі акселератора автомобіля, а також конверт та пластиковий утримувач до стартового пакету абонентського номеру НОМЕР_1 - ОСОБА_11 , саме того, з яким перед вбивством - 13.12.2019, о 19:43 год. потерпілий ОСОБА_8 мав з`єднання;
- протокол допиту свідка ОСОБА_31 , який прояснив, що працює охоронцем на автомобільній стоянці ПП «Волошин», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олімпійська, 7-в. Відповідно до журналу записів автотранспорту, 13.12.2019, о 23:55 год. на території стоянки був залишений автомобіль марки «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_2 . Автомобіль був поставлений раніше невідомою йому жінкою, яка назвалася ОСОБА_32 та залишила свій мобільний телефон НОМЕР_3 , здійснивши оплату за одну добу. Після постановки на стоянку, автомобіль до обшуку не виїжджав.
- протокол огляду трафіку з`єднань абонентського номеру НОМЕР_1 - підозрюваного ОСОБА_11 , яким зафіксовано перебування останнього на місці вчиненого злочину - площа Маяковського у місті Запоріжжі та подальше його переміщення у бік вулиці Олімпійської в місті Запоріжжі, де 23.12.2019, на автомобільній стоянці ПП «Волошин» по вул. Олімпійській, 7-в було виявлено автомобіль марки «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_5 та який на стоянку поставила його співмешканка ОСОБА_33 .
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого, а також ризик спотворення чи знищення доказів;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики можуть бути підставою для застосування до підозрюваного такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Щодо ризику переховування від досудового розслідування та суду.
Так, діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
Під час розгляду клопотання ОСОБА_5 надав заплутані та непереконливі пояснення щодо того, що він не знав про те, що він є підозрюваним і перебуває у розшуку, що батько не повідомляв йому про надходження повідомлення про підозру, і що він не переховувався від органу досудового розслідування. Але водночас ОСОБА_5 зазначив, про почав проживати у м. Київ відразу після «інциденту» за участю ОСОБА_8 , а влітку 2021 року звернувся за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_6 , оскільки батько повідомив його про надходження повісток у кримінальному провадженні.
Таким чином, принаймні з 30.08.2021 ОСОБА_5 знав, що має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні та оголошений у розшук.
На пряме запитання слідчого судді, чому він, вважаючи себе непричетним до смерті ОСОБА_8 , не з`явився до слідчого для надання пояснень і не повідомив про своє місцезнаходження після того, як дізнався про свій статус підозрюваного, - ОСОБА_5 чіткої відповіді не надав.
Наведені обставини вочевидь вказують на переховування ОСОБА_5 від досудового розслідування протягом трьох років, яке було перервано затриманням, і тому наявний реальний ризик ухилення ОСОБА_5 від досудового розслідування та суду в майбутньому.
Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні
Оцінюючи можливість впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від потерпілого та дослідження їх судом.
Разом із цим, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосуються клопотання про обрання запобіжного заходу, а отже і з протоколами допиту свідків та протоколами впізнання за фотознімками за участю потерпілого, підозрюваний знатиме як його персональні данні, так і зміст наданих ним свідчень на стадії досудового розслідування.
Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що доведеним наявність вказаного ризику.
При цьому слідчий суддя відхиляє доводи захисника про те, що ОСОБА_5 не вчиняв такого впливу протягом останніх трьох років, оскільки це могло бути пов`язане з переховуванням і небажанням видати своє місцезнаходження.
Щодо ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, будь-яких відомостей про вчинення ним інших кримінальних правопорушень до або після 13.12.2019 слідчому судді не надано, тому немає підстав для висновку про наявність такого ризику.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя погоджується з викладеними у клопотанні доводами щодо неможливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.
Так, про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, свідчить факт тривалого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, що в сукупності з зухвалим та особливо небезпечним характером інкримінованого ОСОБА_5 діяння вказує на наявність у нього намірів та навичок при першій можливості продовжити таке переховування, і про відсутність внутрішніх установок, які б перешкодили цьому, тому лише тримання під вартою може запобігти вказаним вище ризикам.
Доводи підозрюваного та його захисника слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за можливе не призначати розмір застави як умови звільнення з-під варти.
Також слідчий суддя бере до уваги, що раніше продовжений строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню спливає 20.02.2023.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-177, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення застави.
Строк тримання під вартою обчислювати з 15 год. 00 хв. 06.01.2023 і до 20.02.2023 включно.
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_6 , про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 00 хв. 09.01.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1