Справа № 304/194/21 Провадження № 1-кп/304/58/2023
У Х В А Л А

22 лютого 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

їх захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт від 03 лютого 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 70001381 від 17 листопада 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 332 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2021 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 03 лютого 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 70001381 від 17 листопада 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 332 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою судді від 16 лютого 2021 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Під час розгляду справи по суті в судовому засіданні, яке відбулося в залі судового засідання, адвокат обвинувачених ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених. Зокрема, у своєму клопотанні захисних зазначає, що ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та встановлено розміри застави, достатньої для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В подальшому ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2021 року суми застави було зменшено до 181 600 грн та 136 200 грн відповідно кожному з обвинувачених у даному кримінальному провадженні. На момент розгляду справи по суті адвокат ОСОБА_6 просить суд запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 змінити на особисте зобов`язання, частину предмету застави, а саме грошові кошти у сумі 136 200 грн, повернути заставодавцю ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 131600 грн повернути заставодавцю ОСОБА_10 , грошові кошти в сумі 50 000 грн повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

В судовому засіданні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_12 в судовому засіданні проти задоволення даного клопотання категорично заперечив.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Що стосується клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, суд приходить до такого.

Ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та встановлено розміри застави, достатньої для забезпечення виконання ними обов`язків, передбачених цим Кодексом ОСОБА_4 в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840 800 грн, та ОСОБА_13 у розмірі 145 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 304 790 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Аналізуючи можливість задоволення клопотання захисника щодо зменшення розміру застави, суд звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обов`язків діє з моменту її внесення, відомостей про порушення останніми покладених на них обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, сторонами кримінального провадження суду не надано.

Крім цього суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє, діагноз: С-r сечового міхура Т1, N0, M0, G1, рецедивуючий перебіг, папілярний уротеліальний рак сечового міхура, у зв`язку з чим пацієнту рекомендовано пройти обстеження ПЄТ/КТ у Онкологічному центрі при Державному науковому університеті у м. Дебрецен та/або фотодинамічну діагностику пухлин сечового міхура у Німеччині (урологічна клініка Мюнхен-Планегг або клініка Кобленц-Моньабаур), що підтверджується довідкою ТОВ «Медичний Центр Покров» від 18 лютого 2021 року.

Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито відображена у рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Одночасно, стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

З огляду на вищевикладене, враховуючи при цьому особи обвинувачених, обсяг доказової бази, який вже зафіксований в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_14 .

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, суд, зважаючи на практику ЄСПЛ, відповідно до якої з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються або ж взагалі зникають, суд вважає можливим зменшити розмір застави, визначений ухвалами Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2021 року, і визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн, та обвинуваченому ОСОБА_13 у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

На обґрунтування необхідності скасування покладених на обвинувачених обов`язків, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вони фактично проживають, без дозволу слідчого, прокурора або суду та здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну, захисник ОСОБА_6 також посилався на хворобу ОСОБА_4 та відповідно необхідність його виїзду за кордон для лікування.

Оскільки вказана обставина знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд вважає можливим скасувати вказані обов`язки, покладені на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2020 року.

Керуючись статтями 177, 182, 314-316, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Залишок суми застави, внесеної за ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року (справа № 308/13393/19) повернути заставодавцям, а саме:

- ОСОБА_10 - 127 920 (сто двадцять сім тисяч дев`ятсот двадцять) грн, сплаченої за квитанцією № від 22 грудня 2020 року.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 гр (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

Суму застави, внесену за ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року (справа №308/13393/19) у розмірі 82 520 (вісімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять) грн повернути заставодавцю ОСОБА_9 , що сплачена за квитанцією № від 21 грудня 2020 року.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_15 , мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

Скасувати, покладені на ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року, обв`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому вони фактично проживають, без дозволу слідчого, прокурора або суду та здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1