Справа №760/5602/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000250 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000250 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України, в якому просить накласти арешт на майно вилучене 09 березня 2023 року в ході проведення обшуку будинку, території домоволодіння та нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , та які на праві приватної власності у розмірі 2/5 належить ОСОБА_4 та у розмірі 6/10 ОСОБА_5 , а саме:

- мобільного телефону марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_1 у чохлі червоного кольору;

- мобільного телефону марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_2 у чохлі чорного кольору;

- 4 флеш накопичувачі марки «T&G» 4 Gb, марки «GOOD RAM» 8 Gb, марки «good ram» 16Gb, марки «good ram» 16Gb;

- 2 флеш накопичувачі марки «HI-RALI» 2Gb та червоного кольору без ідентифікуючих ознак.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам клопотання, що є предметом розгляду, наразі не відповідає.

Так, у клопотанні поставлене питання про накладення арешту на майно, вилучене 15 березня 2023 року в ході проведення обшуку будинку, території домоволодіння та нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , та які на праві приватної власності у розмірі 2/5 належить ОСОБА_4 та у розмірі 6/10 ОСОБА_5 ..

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що у клопотанні прокурор не зазначає відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Як вбачається з поданого клопотання, потреба у накладенні арешту виникла у зв`язку з тим, що його незастосування може призвести до зникнення, зміни, втрати або пошкодження майна.

Однак, жодних доказів на існування вказаних ризиків прокурором не наведено.

Прокурор у поданому клопотанні зазначає, що вищезазначені речі, про накладення арешту на які ставиться питання, визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, та вказує, що існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що дане майно є доказом злочину, містять ознаки речових доказів.

Тобто, у клопотанні також поставлено питання про арешт вказаного майна з метою забезпечення збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ні в клопотанні, ні в постанові про визнання майна, про накладення арешту на яке ставиться питання, прокурором не обґрунтовано, які саме ознаки речових доказів містять вилучені речі та для доведення яких саме обставин вони будуть використані в даному кримінальному провадженні як речові докази.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його особі, яка його подала, на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000250 від 14.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.201 КК України, повернути особі, яка його подала, та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1