Справа № 462/6195/22
провадження 1-в/462/54/23
У Х В А Л А

23 березня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Залізничного районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Львові матеріали подання провідного інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про призначення остаточного покарання за наявності кількох вироків в порядку ч.4 ст. 70 КК України відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 звернулась до суду із поданням про призначення остаточного покарання за наявності кількох вироків в порядку ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 , засудженому 21.11.2022 Залізничним районним судом м. Львова. Покликається на те, що до Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області надійшло розпорядження про виконання вироку від 21.11.2022 №462/6195/22, 1-кп/462/555/22 від 30.12.2022 щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.2 ст.15 - ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим терміном на 2 роки. Крім цього, на адресу Залізничного РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 06.02.2023 надійшло розпорядження №13289/22 на виконання вироку Пустомитівського районного суду Львівської області №450/3115/22 від 11.11.2022 відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 15 - ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Таким чином, при винесенні вироку Залізничного районного суду м. Львова від 21.11.2022 була відсутня інформація про скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, за яким його було засуджено вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.11.2022. На підставі наведеного просить подання задовольнити.

Представник Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області в судовому засіданні подання підтримав з аналогічних підстав.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання заперечила.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали подання, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд може вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21.11.2022, який 22.12.2022 набрав законної сили, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Окрім цього, вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.11.2022, який набрав законної сили 13.12.2022, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1 - 3 ст. 70 КК України призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.09.2019 року у справі № 199/1496/17 міститься висновок, що кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 року у справі № 473/2536/19 зазначив, що наявність двох вироків щодо особи, якими така засуджена до покарань, від відбування яких вона звільнена з іспитовим строком, та які підлягають самостійному виконанню, це фактично призначення засудженому двох покарань, що призводить до погіршення його правового становища.

Водночас, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в пункті 3, 12 Постанови №11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що під час виконання вироків суд не вправі вирішувати питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання за сукупністю вироків не було вирішено.

Також за змістом положень кримінального процесуального закону та положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції захисту прав людини, ч. 2 ст.24, ст. ст. 33 КПК України місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, не може перебирати на себе повноваження суду апеляційної (касаційної) інстанції.

Таким чином, суд вважає, що вирок Залізничного районного суду м.Львова від 21.11.2022 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України та вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.11.2022 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України підлягають самостійному виконанню.

З урахуванням викладеного, оскільки у даному випадку вирішення питання виконання кількох вироків суду в порядку ст. 70 КК України порушує суть вироків та тягне за собою зміну покарання на реальне позбавлення волі, що істотно погіршує процесуальне становище засудженого, що є недопустимим, то суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання провідного інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 - відмовити.

Покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 21.11.2022, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.11.2022, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.15- ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: