Справа №592/9027/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/207/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся ОСОБА_7 з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 своїм ставленням до праці та поведінкою не довів свого виправлення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій засуджений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2021 року, задовольнити його клопотання та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, застосувавши ст.82 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 вказував, що він відбув вже той строк покарання, який дозволяє звертатись до суду за ст.82 КК України.

Зазначав, що має позитивну характеристику від адміністрації ДУ «Сумський СІЗО».

Вважав, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 3 ст. 82 КК України передбачає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. При цьому, заміна особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначених положень закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при вирішенні питання щодо заміни засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання на більш м`яке, вищезазначені вимоги закону дотримано в повному обсязі.

Так, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, засуджений 31.01.2020 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки дев`ять місяців. Строк відбування покарання визначено рахувати з 31.01.2020. Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк тримання під вартою та відбування покарання за попереднім вироком 30.05.2019 по 30.01.2020 включно. Вирок набрав законної сили 03.03.2020.

Тимчасово перебуваючи у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» засуджений подав клопотання про заміну покарання на більш м`яке. Тобто звернувся з клопотанням у порядку виконання вироку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, всупереч доводам засудженого, враховано, що матеріали особової справи не містять об`єктивних даних про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Доводи засудженого щодо того, що він відбув вже той строк покарання, який дозволяє звертатись до суду за ст.82 КК України, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відбутий строк покарання не є визначальним для застосування ст.82 КК України, а найголовнішим є виправлення засудженого.

Що стосується доводів засудженого, що він став на шлях виправлення та позитивно характеризується, то у відповідь на них колегія суддів звертає увагу на те, що засуджений ОСОБА_7 чотири рази порушував умови тримання під вартою, за що мав стягнення. Вказане колегія суддів вваж є таким, що спростовує доводи апелянта.

Інших достатніх даних на підтвердження факту свого виправлення засуджений ОСОБА_7 не навів ні в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4