Ст . 1 із 5
Справа № 297/393/22
У Х В А Л А

11 квітня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомиколаївка

Ленінського району Автономної Республіки Крим,

громадянина України, зареєстрованого в

АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0001136, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

31 березня 2023 року до суду від прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 надійшло письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 діб без визначення розміру застави, яке мотивоване наступним.

ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на викрадення людини з корисливих мотивів, вчинене організованою групою, та закінченому замаху на умисне вбивство, викраденої людини, з корисливих мотивів, на замовлення, у складі організованої

Ст . 2 із 5

групи, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.146, ч.3 ст.28, ч.2 ст.15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому тяжкого та особливо тяжкого злочинів підтверджується зібраними в ході досудовим розслідуванням доказами, а саме: рапортом УСР м.Києві ДСР НП України про виявлення готування до кримінального правопорушення (злочину) відносно ОСОБА_11 від 04.01.2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 11.01.2021 року; протоколом огляду події від 11.01.2021 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 від 11 січня та 01 лютого 2021 року; реєстраційними картами на ім`я ОСОБА_15 у готелі «Хрещатик» у період часу з 30 листопада по 02 грудня 2020 року; реєстраційними картами на ім`я ОСОБА_5 у готелі «Хрещатик» у період часу з 03 по 04 грудня 2020 року; протоколом огляду флеш-карти від 15.01.2021 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 29.01.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2021 року, під час якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2021 року, під час якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 ; службовою запискою про повідомлення, отримане від громадянина від 10.03.2021 року МППУ №21/12; протоколами за результатами проведення НСРД аудіо, відео контролю особи від 01 та 17 березня 2021 року; протоколом затримання ОСОБА_5 - підозрюваного у вчиненні злочинів від 11.06.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.06.2021 року; протоколами за результатами проведення оглядів від 11.06.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 15.06.2021 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.06.2021 року; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності. Згідно зі ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , є тяжким та особливо тяжким злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна. Підствою для застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим вказаних кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Зокрема ОСОБА_5 може переховуватись від суду, з урахуванням того, що він більшість часу проживає на території Республіки Сербія та постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків на території України не має (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України); може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших осіб, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки незаконний вплив на таку категорію осіб може нівелювати зібрані стороною обвинувачення докази вини обвинуваченого ОСОБА_5 , які будуть надані в суді, адже останній обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення, так як усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, вчинив злочини проти волі, честі, гідності особи, а також проти життя та здоров`я особи, які не були доведені до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , який перебуваючи на волі, зможе вчиняти дії направлені на доведення злочину до кінця (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). У зв`язку з чим, обрання ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Враховуючи, що в ході розгляду 14.02.2023 року судом ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 14 квітня 2023 року, а з часу обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу вищезазначені ризики не зникли, не зменшились та наявні до цього часу в повному обсязі є необхідним у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 просив задовольнити вказане клопотання прокурора ОСОБА_10 і продовжити стосовно ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у

Ст . 3 із 5

вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з підстав наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і продовжують існувати на даний час.

Представник потерпілого ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 заперечив щодо задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки дане клопотання не відповідає вимогам КПК України, відповідно до ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого, яке у відповідності до ст. 199 ч. 3 КПК України повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та відомості зазначені у ст. 184 КПК України, за ч. 3 статті якої вказано, що до клопотання додаються копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи. Вищевказане прокурором дотримано не було, всупереч вищевказаній нормі КПК України, у клопотанні не зазначені обставини на підставі яких прокурор прийшов висновку про наявність будь-якого із зазначених ризиків, та у клопотанні відсутні матеріали, що підтверджують ці обставини. Крім того, ризики є недоведеними, оскільки такі прокурором наведені безпосередньо за наявності тяжкості обвинувачення, доказів вчинення кримінальних правопорушень при цьому не надано доказів, окрім твердження про вплив свідків, що обвинувачений якимось чином може на них впливати, таке є лише припущеннями, при цьому обвинувачений не може впливати на потерпілого, оскільки той перебуває за кордоном. Інші зазначені у клопотанні ризики є необґрунтованими, оскільки в обвинуваченого не має можливості продовжити злочинну діяльність, оскільки потерпілий за кордоном. За вищевказаних обставин, просив відмовити у задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання прокурора ОСОБА_10 , заслухавши доводи та заперечення учасників кримінального провадження з приводу цього клопотання, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 15, п.п. 3, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, викраденої людини, з корисливих мотивів, на замовлення, у складі організованої групи.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 лютого 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на строк до 14 квітня 2023 року включно.

До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.

У відповідності до вимог частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш

Ст . 4 із 5

м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (пункти 35, 51 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

При вирішенні питання щодо доцільності продовження відносно ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину та існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме він може: переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватися від суду; може незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні; може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, зокрема, може вчиняти дії, спрямовані на доведення злочину до кінця.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_5 офіційно не працює, у нього відсутні постійна робота і джерело доходів та міцні соціальні зв`язки в Україні, він сам стверджує, що він є громадянином Сербії.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від суду, незаконного впливати на потерпілого, свідків, продовжити свою злочинну діяльність з огляду на те, що злочини не були доведені до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , тому він, у такому разі зможе вчиняти дії, направлені на доведення злочину до кінця або вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є занадто м`яким і недоцільним.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає перебування обвинуваченого під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. Осіб, які поручилися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним і неефективним, так як він є громадянином іншої держави, за місцем перебування, а саме на території Україні не має ні зареєстрованого нерухомого майна, ні місця постійного проживання та соціальних зв`язків. При цьому доказів, які б

Ст . 5 із 5

свідчили про наявність місця проживання в обвинуваченого стороною захисту не надаво в суді.

Доводи сторонни захисту про відсутність доказів, які підтверджуюь наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з підстав перебування потерпілого за кордоном, судом відхиляються з огляду на вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження про вчинення обвинуваченим злочинів відносно потерпілого, на час і після вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень був громадянином іншої держави, де мешкав. При цьому ОСОБА_5 достовірно відомо місце перебування потерпілого та свідків, яких особисто чи за допомогою інших осіб може схиляти до відмови давати показання чи буде погрожувати їм, або експерту з тією ж метою.

Отже, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Тому необхідно продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строк запобіжного заходу виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Згідно вимог п.1 ч.4 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на викрадення людини з корисливих мотивів, вчинене організованою групою, та закінченому замаху на умисне вбивство, викраденої людини, з корисливих мотивів, на замовлення, у складі організованої групи, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.

Тому клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження відносно обвинуваченого строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до 09 червня 2023 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3