Справа №295/1131/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянув винесене в кримінальному провадженні

№ 0001855 слідчим СВ Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Житомирського районного управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на банківську картку «Монобанк» НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Huawei INE-LY1» IMEI НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , з сім картками - НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , та ноутбук «НР» 584048-251, з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, тобто забезпечення їх збереження в межах кримінального провадження № 0001855, та позбавити володільця права відчужувати, розпоряджатися, користуватися вказаним майном, таким чином, накласти арешт на вказане майно.

В клопотанні слідчий зазначив, що Слідчим відділом Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено 14.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001855, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що невідома особа, перебуваючи у невстановленому місці, шляхом зловживання довірою, в період часу з 15.04.2020 по 25.07.2022, з банківських карток "ПриватБанк" № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 заволоділа грошовими коштами на загальну суму 194 210, 96 тис. грн., чим спричинила гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріального збитку на вказану суму.

28.01.2023 відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було виявлено та вилучено банківську картку «Монобанк» НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Huawei INE-LY1» IMEI НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , з сім картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , та ноутбук «НР» 584048-251.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів, арешт на які, відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У разі повернення вилучених речей, у законному володінні якої вони перебувають, може призвести до знищення слідів злочину, що були на ньому залишені, що в подальшому може вплинути на хід досудового розслідування.

Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

Підставою для накладення арешту на майно, є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказами вчинення злочину із наведених у клопотанні обставин.

Враховуючи те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також, можливість використання, як доказів відомостей, що містяться у даних речах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з метою недопущення їх відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий не з?явився, в прохальній частині клопотання зазначив, що розгляд клопотання просить здійснювати без участі слідчого та прокурора. Володілець майна в судове засідання не з?явилася, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на банківську картку «Монобанк» НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Huawei INE-LY1» IMEI НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , з сім картками - НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , та ноутбук «НР» 584048-251, з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, тобто забезпечення їх збереження в межах кримінального провадження № 0001855, та позбавити володільця права відчужувати, розпоряджатися, користуватися вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Житомирського районного управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: