Справа № 459/3246/22
Провадження № 1-кп/459/193/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000201 від 18.11.2022, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Добрячин, Сокальського район, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - 23.12.2020 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, зокрема 23.12.2020 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Так, ОСОБА_4 допустив систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, на підставі розпорядження Червоноградського міського суду Львівської області №459/3628/2020 від 23.12.2020 про виконання вироку, та згідно якого ОСОБА_4 постановлено на облік, як засудженого до покарання у виді громадських робіт.

05.07.2021 в ОСОБА_4 відібрано підписку, згідно якої останнього повідомлено, що він засуджений до покарання у виді громадських робіт на 100 годин та ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також ОСОБА_4 попереджено, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України. Окрім того, ОСОБА_4 ознайомлено зі змістом ст. 40 Кримінально - виконавчого кодексу України.

Також, 05.07.2021 ОСОБА_4 видано направлення до комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» на 06.07.2021 для відпрацювання громадських робіт, однак останній в КП «Червонограджитлокомунсервіс» не з`явився, та не приступив до відпрацювання громадських робіт не маючи на це поважних причин, що згідно ч. 3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

На даний час ОСОБА_4 не відбув жодної годин громадських робіт з встановлених 100 годин.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто як кримінальний проступок, що передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті, додатково зазначив, що на даний час не відпрацював 100 годин громадських робіт, що підтверджено довідкою Червоноградського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області № 36/20/5292 від 05.10.2022. Зазначив, що громадські роботи не відбув умисно, причин невиконная вироку суду пояснити не може, звертався до органу пробації з заявою про неможливість відбуття громадських робіт через неофіційну роботу. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 щодо обставин, які ніким не оспорюються та не заперечуються учасниками судового провадження, судом визнано недоцільним, у зв`язку з відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту та добровільності їх позиції, тому суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевірвши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку, ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, знайшла своє підтвердження та в судовому засіданні доведена порвністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, є людиною середнього віку, раніше судимий, не працює, розлучений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді арешту, в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_4 ,був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 23.12.2020 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання 100 годин громадських робіт.

Невідбута частина покарання ОСОБА_4 за попереднім вироком складає 100 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи засудженим, після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, відтак, враховуючи вимоги ч.1 ст. 71 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України, для призначення остаточного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому, у даному кримінальному провадженні, не обирався.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 23 грудня 2020 року у виді 100 годин громадських робіт, із застосуванням п.4 ч.1 ст. 72 КК України де 1 (одному) дню арешту відповідає 8 (вісім) годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) місяця 10 (десять) днів арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1