Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1843/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000326 від 15.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулася до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000326, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює Подільська окружна прокуратура м. Києва.

Під час досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України о 16 год. 09 хв., 15.02.2023 затримано та 17.02.2023 повідомлено про підозру:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про те, що він підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, психотропних речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, у порушення вимог ст. 7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-У від 22.12.2006 ), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинили кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин за таких обставин.

Так, у невстановлений слідством час та невстановленому слідстві місці, у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , вступили у злочинну змову без розподілу злочинних ролей, та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбали з метою подальшого збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP у великих розмірах, та залишили її зберігати при собі, при цьому розділивши вказану психотропну речовину між собою, з метою подальшого збуту третім особам до 15.02.2023.

У подальшому, 15.02.2023, о 16 годині 09 хвилин, за адресою: м. Київ, пр-т Свободи, 24, працівниками поліції зупинені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, під час проведення особистого обшуку останніх, виявлено та в подальшому вилучено у кожного по 4 поліетиленових згортків, з кристалічною речовиною світлого кольору, які останні зберігали з метою подальшого збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/8313-НЗПРАП від 16.02.2023, у наданих на дослідження порошкоподібних речовинах білого кольору, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Загальна маса PVP у речовинах складає 2,851 г.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/8315-НЗПРАП від 16.02.2023, надані на дослідження кристалоподібні речовини містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в кристалоподібних речовинах складає 1,379 г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000, № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком №2 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу № 280 від 15.05.2015 Міністерства охорони здоров`я України, „Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188" встановлено, що до 0,15 г PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), є невеликим розміром, від 1,5 г до 15,0 г, є великим розміром, 20,0 г і більше, є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, психотропних речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази:

1)Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 15.02.2023;

2)Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 15.02.2023;

3)Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.02.2023;

4)Протокол огляду місця події від 15.02.2023 за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 26;

5)Протокол огляду місця події від 15.02.2023 за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 26;

6)Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.02.2023;

7)Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 15.02.2023;

8)Протокол обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 від 15.02.2023;

9)Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 15.02.2023;

10)Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 15.02.2023;

11)Протокол огляду предмета від 16.02.2023;

12)Висновок експерта № СЕ-19/111-23/8313-НЗПРАП від 16.02.2023;

13)Висновок експерта № СЕ-19/111-23/8315-НЗПРАП від 16.02.2023;

14)Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 16.02.2023;

15)Протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 15.02.2023;

16)Протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 15.02.2023;

17)Протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 15.02.2023.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого, та санкція передбачає покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде:

1)переховуватись від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: на це вказує те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність реального покарання у вигляді позбавлення волі, за вчинення кримінального правопорушення в якому останній підозрюється, вживатиме заходів до уникнення кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду чи взагалі залишення меж м. Києва. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

2)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується: на це вказує наявність злочинної діяльності з корисливих мотивів. Відсутність законного джерела доходу, при наявності корисливого мотиву згідно фактичних обставин кримінального провадження дає підстави вважати, що вказана особа може продовжувати свою злочинну діяльність, так як збагачуються за рахунок вчинення злочинів.

3)незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні: на це вказує те, що підозрюваний може чинити тиск на свідків та іншого підозрюваного, з метою зміни ними показань з метою уникнення кримінальної відповідальності. Показання осіб мають вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Вплив на свідків матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності. У випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 може впливати на ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності.

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: на даний час перевіряються відомості щодо залучення інших осіб до вчинення злочину, які могли сприяти його вчиненню або подальшому переховуванню підозрюваних.

Враховуючи викладене, з приводу можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів слід звернути увагу на наступне.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного тому, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування та іншим вищевказаним ризикам. З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, негативно впливати на розслідування кримінального провадження.

Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України - є тяжким злочином.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається застава у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків відповідно до ст.177 КПК України, слідчий органу досудового розслідування вважає за необхідне при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, застосувати відносно підозрюваного, заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вказаними у клопотанні підставами, вказавши, що відносно підозрюваного, з урахуванням даних про його особу, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи тим, що підозрюваний щиро кається, вину визнає, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину, який інкримінується йому органом досудового розслідування, визнав, щиро розкаявся. Підтримав свого захисника.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

СВ Подільського управління ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000326, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин у вчиненні якого ОСОБА_5 відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

17.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини).

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані та додані до нього матеріали кримінального провадження у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. russia (Панченко проти росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий. Однак, є ймовірність вважати, що ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування.

Актуальним слідчий суддя вважає ризик того, що підозрюваний може впливати на свідків, підозрюваного, оскільки ще триває досудове розслідування, а тому є підстави вважати, з метою зміни ними своїх показань, підозрюваний може впливати на них.

Ризик того, що підозрюваний може вчинити інший злочин, слідчий суддя вважає відсутнім, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, і підстав вважати, що буде вчиняти злочини, немає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний може переховується від органу досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, цим підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Суд погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У даному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Натомість, наявність ризиків, за для запобігання яким застосовується запобіжний захід, слідчий суддя оцінює через призму ст. 177 та 178 КПК України.

При цьому, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, але не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не здане запобігти таким ризикам, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

При цьому, прийшовши до висновку про наявність обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення та наявність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя вважає недоведеними ті обставини, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти наведеним ризикам.

Зокрема, слідчим суддею враховано те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимостей, має постійне місце проживання.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що сторона кримінального провадження не довела суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про наявність ризиків регламентованих ст. 177 КПК України, що слугували б підставами у обрані найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання. Водночас, слідчий суддя вбачає підстави для обрання альтернативного і менш суворого запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Обираючи такий запобіжний захід, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, обставини злочину та його наслідки.

Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду. Відповідно до вимог 177 цього ж Кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт цілодобово, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та буде запобігати встановленим в судовому засіданні ризикам.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставин вчинення та його наслідків, беручи до уваги особу підозрюваного, більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт цілодобово не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не запобігатиме встановленим у судовому засіданні ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, внесеного у кримінальному провадженні № 0000326 від 15.02.2023 року - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, заборонивши йому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, щоденно, протягом строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

?повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали, відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, визначити до 17.04.2023 року (включно), у межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 23.02.2023 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1