Справа №295/2101/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000049 від 17.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 17.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської окружної прокуратури.

Як зазначено в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, 17.02.2023 року о 11-11 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в с. Тригір`я Житомирського району Житомирської області було затримано ОСОБА_5 , 1985 року народження, у якого було виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору, яку останній зберігав для власних потреб без мети збуту. 17.02.2023 року під час затримання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено зіп-пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору, який поміщений до спецпакету № Р8Р1168700, що належить ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтоване тим, що оскільки 17.02.2023 року зазначений зіп-пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, для проведення необхідних експертиз, дізнавач просить накласти арешт на зазначене майно, яке може бути використане як доказ кримінального правопорушення.

У судове засідання дізнавач не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, у поданому клопотанні просив здійснювати розгляд клопотання в його відсутності. Власник майна у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином телефонограмою, поважних причин неявки до суду не повідомив. Однак їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

17.02.2023 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення стосовно того, що 17.02.2023 року об 11 годині 11 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в с. Тригір`я Житомирського району Житомирської області було затримано ОСОБА_5 , 1985 р.н., у якого було виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору, яку останній зберігав для власних потреб без мети збуту. Кримінальне провадження зареєстроване за № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Оскільки вилучений під час затримання у ОСОБА_5 зіп-пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору, є речовим доказом зазначеного кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та враховуючи, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, арешт наведеного майна зумовлений необхідністю його збереження та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також для проведення відповідних експертиз слідчий суддя вважає за доцільне накласти на нього арешт.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зіп-пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору, який вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасово позбавити власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження та користування ним.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1