1Справа № 335/8616/22 1-кп/335/421/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду судове засідання у кримінальному провадженні № 0001420 від 09.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження № 0001420 від 09.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися і підстави для зміни запобіжного заходу відсутні. Вказане клопотання обґрунтовано метою уникнення ризиків переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування і суду; ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки свідки у цьому провадженні ще не були допитано у судовому засіданні. Також прокурор зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечували, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики на користь утримання обвинуваченого під вартою. Також адвокат ОСОБА_6 повідомив, що обвинувачений хворіє на ВІЛ-інфекцію та гепатит С, потребує належного медичного лікування і просить обрати йому інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1, п.п.1,2,3,4 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р.).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення слідує, що у справах, де особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2022 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, строком до 07.01.2023 року включно.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.11.2022 року ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 7 січня 2023 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 49620 грн., залишено без змін. У відповідності до ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я ОСОБА_4 , який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати медичну допомогу в необхідному обсязі.

Ухвалою суду від 27.12.2023 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 10.11.2022 року, на 60 днів, строком до 24 лютого 2023 року включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочинів, вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме у вчиненні нетяжкого злочину за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а також тяжкого злочину за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, дані про його особу.

ОСОБА_4 на утриманні малолітніх дітей не має, не одружений, не працевлаштований, злочини скоєні в умовах воєнного стану, має реєстрацію місця проживання, однак, як встановлено в ході розгляду клопотання, постійного місця проживання не має. Також суд враховує вік ОСОБА_4 , стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків. ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, умовно-достроково так і по відбуттю строку покарання, а маючи не зняту та не погашену судимість, обвинувачується у вчинені нових умисних корисливих злочинів у період іспитового строку, призначеного йому за попереднім вироком, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Виходячи з тяжкості інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, суд дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду. Наявний ризик є дійсним та триваючим, і він виключає на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який і у судовому засіданні не встановлено даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду цього клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним ризикам, які на думку суду доведені та не зменшилися, а також те, що судовий розгляд до спливу дії попередньої ухвали не може бути закінченим, стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, суду не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України або з`явилися нові обставини, що унеможливлюють його тримання під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою

Пояснення ОСОБА_4 , що він буде з`являтися до суду, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення ним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Щодо тих обставин, що ОСОБА_4 хворіє на ВІЛ-інфекцію та гепатит С, то ці обставини не свідчить про те, що такий стан здоров`я унеможливлює застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші запобіжні заходи, крім тримання під вартою, на думку суду, не змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є обґрунтованим і підлягає задоволенню, та суд вважає за необхідне продовжити строк застосованого відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2022 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 10.11.2022 року, у тому числі і визначеним розміром застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620, 00 гривень та покладеними обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, строком до 21.04.2023 року включно, оскільки раніше закінчити судовий розгляд даного кримінального провадження не надається можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183,331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 10.11.2022 року, на 60 днів, строком до 21 квітня 2023 року включно.

Ухвала діє з дня її постановлення та в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , датою закінчення дії ухвали є 21 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у семиденний строк з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1