Справа № 756/9716/22
Номер провадження № 1-кс/756/1643/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001861, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, одруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 на посаді начальника інженерної служби, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

Підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

27.10.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001861, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці у військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання боєприпасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання боєприпасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу старший лейтенант ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, придбав та почав зберігати протипіхотні міни направленої дії «МОН - 200 55-71 - 71 Т», в кількості 3 шт.; підривачі в загальній кількості 44 шт., з маркуваннями «МВЧ - 62 00-41-74» в кількості 6 шт., «МВЧ - 62 42-М-78-78» в кількості 14 шт., «МВЧ - 62 00-22-75» в кількості 10 шт., «МВЧ - 62 00-51-74» в кількості 14 шт., протитанкові міни в загальній кількості 73 шт. з маркуваннями «ТМ-62М 912-162-76 МС» в кількості 15 шт., «ТМ-62М В-25-16-28-76 МС» в кількості 19 шт., «ТМ-62М В-28-16-24-76 МС» в кількості 21 шт., «ТМ-62М 55-90-76 МС» в кількості 6 шт., «ТМ-62М 55- 29-76 МС» в кількості 4 шт., «ТМ-62М 55-91-76 МС» в кількості 2 шт., «ТМ-62М Ю7-184-75 МС» в кількості 3 шт., «ТМ-62М 107-183-75 МС» в кількості 2 шт., «ТМ-62М 107-182-75 МС» в кількості 1 шт.; протипіхотні міни направленої дії «МОН - 90 0-55-88 МОН - 90 15-20-88» в кількості 1 шт.; реактивну штурмову гранату з маркуванням «РШГ - 2 56-1-17 ЛП - 30Т, ОКФОЛ У - 80Б 833 -. -17 7/1 ТР ВА 1-. 7 - К в кількості 1 шт.

В подальшому 28.08.2022 року приблизно о 18 год. 00 хв. працівниками поліції, які несли службу на блокпосту, розташованому на перехресті АДРЕСА_3 та Вишгородська, було зупинено автомобіль марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_2 , жовтого кольору за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , та в салоні якого знаходилась одна реактивна штурмова граната з маркуванням «РШГ - 2 56-1-17 ЛП - З ОТ, ОКФОЛ У - 808 833 -. -17 7/1 ТР В А 1-. 7 - К, яку останній незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

28.08.2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Під час проведення невідкладного обшуку 29.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_4 в нежитловому приміщенні, яке належить затриманому ОСОБА_4 , було вилучено протипіхотні міни направленої дії «МОН - 200 55-71 - 71 Т», в кількості 3 штуки; підривачі в загальній кількості 44 штуки, з маркуваннями «МВЧ - 62 00-41-74» в кількості 6 штук, «МВЧ - 62 42-М-78-78» в кількості 14 штук, «МВЧ - 62 00- 22-75» в кількості 10 штук, «МВЧ - 62 00-51-74» в кількості 14 штук, протитанкові міни в загальній кількості 73 штуки з маркуваннями «ТМ-62М 912- 162-76 МС» в кількості 15 штук, «ТМ-62М В-25-16-28-76 МС» в кількості 19 штук, «ТМ-62М В-28-16-24-76 МС» в кількості 21 штука, «ТМ-62М 55-90-76 МС» в кількості 6 штук, «ТМ-62М 55-29-76 МС» в кількості 4 штуки, «ТМ-62М 55-91-76 МС» в кількості 2 штуки, «ТМ-62М 107-184-75 МС» в кількості З штуки, «ТМ-62М 107-183-75 МС» в кількості 2 штуки, «ТМ-62М 107-182-75 МС» в кількості 1 штука; протипіхотні міни направленої дії «МОН - 90 0-55-88 МОН - 90 15-20-88» в кількості 1 штука, які останній незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до актів працівників вибухотехнічної служби ГУ НП у м. Києві вилучені у ОСОБА_4 предмети належать до категорії «обмежено небезпечних» об`єктів.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у придбанні та зберіганні боєприпасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вказує у своєму клопотанні слідчий, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість повідомленої підозри та на наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на те, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним існуючим ризикам у кримінальному провадженні.

Захисник просив задовольнити клопотання прокурора частково, встановивши період часу домашнього арешту з 22-00 години до 05-00 години за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , встановивши заборону залишати вказане місце проживання у встановлений період часу, за виключенням необхідності отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги. Не оспорюючи обгрунтованість підозри, захисник вважав не доведеним наявність зазначених прокурором у клопотанні ризиків.

Підозрюваний підтримав захисника і також просив задовольнити клопотання прокурора частково.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0001861 вбачається, що 28.08.2022 року о 15 год. 52 хв. внесено відомості про зберігання ОСОБА_4 у гаражному боксі протитанкових мін у кількості близько 100 штук, які можуть відноситись до вибухових пристроїв (ЖЕО №36986 від 28.08.2022). Попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 263 КК України.

28.08.2022 о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_4 було фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

29.08.2022 о 19 год. 06 хв. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у придбанні та зберіганні боєприпасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази: -рапорт про виявлене кримінальне правопорушення, протокол ОМП від 28.08.2022 року, висновок експерта № СЕ-19/111-22/35826-БЛ., висновок експерта № СЕ- 19/111-22/35760-БЛ, висновок експерта № СЕ-19/111-22/35827-БЛ., висновок експерта № СЕ-19/111-22/35761-БЛ., протокол огляду предмету, протокол допиту свідка ОСОБА_7 , протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ротокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол допиту свідка ОСОБА_13 , протокол допиту свідка ОСОБА_14 , протокол допиту свідка ОСОБА_15 , протокол допиту свідка ОСОБА_16 , протокол обшуку від 28.08.2022 року., висновок експерта № СЕ-19/111-22/35372-ВТХ, висновок експерта № СЕ-19/111-22/35373-ВТ.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Між тим, підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Тож, на думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованих злочинах, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме можливість ОСОБА_4 незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги, що не всі свідки допитані під час досудового розслідування, підозрюваний продовжує виконувати свої обов:язки як військовослужбовець, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує зміст повідомлення про підозру.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризику, передбаченого пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Також, в обґрунтування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне провадження, в якому підозрюється, прокурором на його обґрунтування не було наведеного вагомих підстав, а посилання на можливість вчинення дезертирства з метою переховування та уникнення покарання, розуміючи тяжкість покарання за вчинений злочин, не підтверджуються вагомими доказами.

В обґрунтування цього ризику, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання та вчинення іншого правопорушення з метою переховування. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними, яких прокурором в обґрунтування цього ризику наведено не було.

Оскільки суд погодився з тим, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як то продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 178 КПК України в судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, рівень доведеності підозри (вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення), а також те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 де також проживає разом з родиною, раніше не судимий.

Суд дійшов до висновку, що встановлений у судовому засіданні ризик повністю обґрунтовує запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про продовження застосування якого просить прокурор у клопотанні, а тому суд уважає, що цілком обґрунтованим, та відповідним особі підозрюваного, а також меті запобіжного заходу є доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді заборони залишати житло саме за адресою АДРЕСА_2 , де постійно мешкає ОСОБА_4 та вказана адреса встановлена попередньою ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу, з чим погодився прокурор у судовому засіданні. Але задовольняючи клопотання захисника, проти якого не заперечував прокурор та підтримав підозрюваний, суд вважає встановити період часу такої заборони з 22-00 год. до 05-00 год. кожного дня, за виключенням необхідності отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги, а також встановити зобов`язання з`являтися до слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом.

Також, слід покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України а саме:

повідомляти слідчого, прокурора чи суд відповідно до стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, за виключенням спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

-не виїжджати за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду відповідно до стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Суд зауважує, що ним перевірено у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо, унаслідок виконання великого обсягу роботи та особливої складності кримінального провадження. Так, як видно з клопотання, з метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, під час досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів, разом з тим, на даний час необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: отримати висновки експертизи, допитати свідків, провести інші необхідні слідчі (розшукові) дії, у проведенні яких виникне необхідність.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 28.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001861, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слід задовольнити.

Оскільки суд розглядав клопотання лише про продовження строку дії запобіжного заходу, під час якого не вставилось питання про законність затримання, а також застосування певного насилля при затриманні, суд ці обставини не перевіряв.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 186, 192-199, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 28.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001861, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно: ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк дії підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту строком на 33 (тридцять три) дні, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 23:00 год. до 05:00 год. кожного дня, за виключенням необхідності отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги, а також зобов`язання з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, відповідно до стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 33 (тридцять три) дні, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд відповідно до стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, за виключенням спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

-не виїжджати за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду відповідно до стадії кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, останній день дії ухвали є 29.11.2022.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, а також спрямувати до відповідного підрозділу поліції за місцем проживання підозрюваного для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1