КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 03.11.2022 року у кримінальному провадженні № 0000753 від 26.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.206-2 КК України (з урахуванням повідомлення про зміну підозри від 21.11.2022 року у кримінальному провадженні №0002434 від 18.11.2022 року).

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а відтак підстав для задоволення скарги про скасування не має.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру з урахуванням зміненої підозри ОСОБА_6 . По суті апеляції вказує на те, повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.206-2 КК Україниґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення, оскільки жодний доказ у справі не вказує на вчинення злочинів саме ОСОБА_6 . Вказує про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено за відсутності фактичних підстав, з якими закон пов`язує повідомлення про підозру, тобто без наявності безсумнівної системи належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної.

Окрім того апелянт вказує на процесуальні порушення, допущені під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , на що слідчий суддя уваги не звернув. Зазначає апелянт, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було складено слідчим за погодженням з прокурором 03.11.2022 року, проте було направлено засобом поштового зв`язку лише наступного дня. Стороною обвинувачення не вказано, що стало перешкодою вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру в день його складання, тобто 03.11.2023 року При цьому сторона обвинувачення не вживала жодних заходів з метою викликати ОСОБА_6 повісткою для вручення повідомлення про підозру. Таким чином на переконання сторони захисту ОСОБА_6 не має статусу підозрюваної оскільки порушена процедура вручення останній повідомлення про підозру. Апелянт зазначає, що повідомлення про зміну підозри від 21 листопада 2022 року у кримінальному провадженні №0002434було вручено ОСОБА_6 неналежним суб`єктом, оскільки відповідно до вимог ст.216 КПК України розслідування злочинів передбачених ст.206-2 КК України віднесено до підслідності Бюро економічної безпеки, а не органів поліції. Жодних рішень органами прокуратури про зміну підслідності в порядку ч.5 ст.36 КПК України не приймалось.

В судове засідання апеляційної інстанції учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за їх відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження за скаргою захисника та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Подільським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000753 від 26.06.2020 року, в рамках якого 03 листопада 2022 року старшим слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

04 листопада 2022 року Подільським УП ГУНП в м. Києві було направлено повідомлення про підозру ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку (поштове відправлення № 110).

11 листопада 2022 року поштове відправлення № 110 було отримано ОСОБА_6

18 листопада 2022 року матеріали за підозрою ОСОБА_6 було виділено в окреме провадження № 0002434 від 18.11.2022 року.

21 листопада 2022 року прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 було складено та вручено ОСОБА_6 повідомлення про зміну підозри від 21.11.2022.

19 січня 2023 року захисник ОСОБА_5 подав до Подільського районного суду міста Києва скаргу про скасування зазначеного повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року у задоволенні вказаної скарги захисника відмовлено.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що підозра ОСОБА_6 за кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.206-2 КК України в межах кримінального провадження за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості та вручено у спосіб передбачений ст. ст. ч.1 ст.278, 111, 135 КПК України для вручення повідомлень у зв`язку із не встановленням місця перебування підозрюваної(том 1 а.с. 248-249), що спростовує доводи апелянта про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено з порушенням вимог ст.278 КПК України і вона не має статусу підозрюваної.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.206-2 КК України, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваній ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за ч.5 ст.27, ч.3 ст.206-2 КК України, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри у її розумінні практики Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи захисника про те, що підозра була вручена ОСОБА_6 неналежним суб`єктом, оскільки розслідування злочинів передбачених ст.206-2 КК України віднесено до підслідності Бюро економічної безпеки, а не органів поліції, є непереконливими та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Як вбачається з доданих до скарги документів кримінальне провадження розслідується СВ Подільським УП ГУНП у м. Києві під процесуальним керівництвом прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 . Від 03.11.2022 року було складено старшим слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 .

Повідомлення про зміну підозри від 21.11.2022 року було складено прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ч.ч. 6,7 ст.214 КПК України та ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. У випадку коли встановлюються обставини, які свідчать про кримінальне правопорушення розслідування якого не віднесено до компетенції (слідчого), він зобов`язаний повідомити про них прокурора та проводить розслідування доти, поки прокурор не визначить іншу підслідність. У випадку внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти днів передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Коли ж прокурор самостійно встановлює обставини, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності він зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Згідно ч.5 ст.218 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Матеріали по розгляду скарги захисника не містять даних які б вказували на те, що стороною захисту ініціювалось питання щодо визначення підслідності даного кримінального провадження, зокрема і за детективами органів Бюро економічної.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 лютого 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 03.11.2022 року у кримінальному провадженні № 0000753 від 26.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.206-2 КК України (з урахуванням повідомлення про зміну підозри від 21.11.2022 року у кримінальному провадженні №0002434 від 18.11.2022 року). - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1380/2023

Єдиний унікальний номер 758/769/23

Доповідач: ОСОБА_1