Справа № 359/8185/22
Провадження № 1-кс/359/1622/2022
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу
09 листопада 2022 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Ставки Турійського району Волинської області, громадянину України, розлученому, офіційно не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старший капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно клопотання, відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, зокрема відповідно до указу Президента України № 7664 від 23.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022.

06.11.2022 близько 05 год. 20 хв. ОСОБА_5 знаходився біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

06.11.2022 близько 05 год. 22 хв. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю власника, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вхідних дверей, проник до приміщення вказаного будинку.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, помітив на кухонному столі блендер марки «Bosch» вартістю 18300 гривень, який належить ОСОБА_7 , та вирішив викрасти його, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з тим, що у будинку спрацювала сигналізація та ОСОБА_5 був виявлений на території приватного будинку працівниками охорони ТОВ «Шериф».

Своїми противоправними діями ОСОБА_5 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

06.11.2022 року об 11 годині 40 хвилин органом досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Як зазначено в клопотанні, причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування стверджує, що вході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, то з метою ухилення від кримінальної відповідальності він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки на даний час ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання у Київській області, тому оцінюючи схильність та характер вчиненого підозрюваним злочину сторона обвинувачення приходить до висновку, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому останньому необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За правилом ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Встановлено, що 06.11.2022 року об 11 годині 40 хвилин органом досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практики ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 підтверджується: даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; даними протоколу огляду місця події від 06.11.2022; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; даними протоколу затримання особи ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

З огляду на це слідчий суддя дійшов переконання, що в ході досудового розслідування зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити ці дії.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки на даний час ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання у Київській області, тому оцінюючи схильність та характер вчиненого підозрюваним злочину сторона обвинувачення приходить до висновку, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому останньому необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Тримання ОСОБА_5 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку. Безумовно, досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

З огляду на це слідчий суддя вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 цього Кодексу застава щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено, що підозрюваний має обґрунтовану підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а тому йому належить визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави на підозрюваного слід покласти обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 179, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Перебіг строку тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту його затримання з 11 години 40 хвилин 06 листопада 2022 року.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 11 години 40 хвилин 04 січня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; рахунок отримувача UА0018661; призначення застава) згідно квитанції від (дата та № квитанції).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

Визначити двохмісячний строк дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14 листопада 2022 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1