Справа № 362/39/23
Провадження № 1-кп/362/372/23
ВИРОК

Іменем України

13.02.2023 2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 40000481 від 26.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Київської області, громадянин України, освіта середня-спеціальна, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, зокрема: 22.09.2003 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України; 26.04.2004 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 289 КК України;18.04.2005 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190; 18.02.2010 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 357, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України; 21.01.2013 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України; 23.05.2014 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України; 14.08.2014 Апеляційним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений по відбуттю строку покарання 20.07.2018,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває дотепер.

Наприкінці липня 2022 року (більш точного дати та часу не встановлено) ОСОБА_5 перебував поблизу домоволодіння, що у АДРЕСА_2 (далі - домоволодіння), де побачив, що в будинку за вказаною адресою ніхто не перебуває. Тоді у нього виник прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, розуміючи, що на території України введено воєнний стан, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 шляхом подолання перешкоди у вигляді паркану потрапив на територію домоволодіння, і шляхом пошкодження метало-пластикового вікна проник до приміщення вказаного будинку за вищевказаною адресою. Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_5 таємно викрав такі речі: саббуфер з п`ятьма колонками марки SVEN L5-30R, home cinema system, вартістю 1400 гривень, зарядний пристрій до акумуляторів, марки «Днепр-30», вартістю 2666 гривень 67 коп., автомобільний акумулятор 75Ah/12V 740A марки Vesna, вартістю 2366 гривень 67 коп., що належать потерпілій ОСОБА_7 . Надалі ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6433 гривні 34 копійки.

Крім того на початку серпня 2022 року (більш точного дати та часу не встановлено) ОСОБА_5 перебував поблизу домоволодіння за вищезазначеною адресою, де побачив, що у будинку за вказаною адресою ніхто не перебуває. Після цього у ОСОБА_5 виник прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, розуміючи що на території України введено воєнний стан, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 шляхом подолання перешкоди у вигляді паркану потрапив на територію вказаного домоволодіння і шляхом пошкодження вхідних дверей проник до приміщення вказаного будинку за вищевказаною адресою. Перебуваючи в приміщенні цього будинку ОСОБА_5 таємно викрав пральну машину марки «SAMSUNG» WW90TA047FT1/UA DMC-301, вартістю 14166 гривень 67 коп., що належать потерпілій ОСОБА_7 . Потім з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 14166 гривень 67 копійок.

Також у серпні 2022 року (більш точного дати та часу не встановлено) ОСОБА_5 перебував поблизу домоволодіння, що знаходиться за вищезазначеною адресою, де побачив, що у цьому будинку ніхто не перебуває. Після чого у останнього виник прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, розуміючи що на території України введено воєнний стан, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 шляхом подолання перешкоди у вигляді паркану потрапив на територію вказаного домоволодіння і шляхом пошкодження вхідних дверей проник до приміщення цього будинку. Перебуваючи там, ОСОБА_5 таємно викрав холодильник марки TOSHIBA, висотою 180 см., білого кольору вартістю 9166 гривень 67 коп., що належить потерпілій ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 9166 гривень 67 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_5 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Він повністю погодився з їх кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу і кількості викраденого. Щиро розкаявся у скоєному, пообіцяв не вчиняти схожого у майбутньому, просив суд суворо не карати. Пояснив, що заподіяну шкоду відшкодував, а вчиняв ці кримінальні правопорушення, бо у нього склалася складна життєва ситуація через невідворотність проведення оперативного втручання, яке є дороговартісним, оскільки хворіє на онкологічне захворювання.

Показання ОСОБА_5 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, завдані збитки відшкодовані претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_5 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням у житло та в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, раніше неодноразово судимий, водночас суд враховує, що ОСОБА_5 неофіційно працює різноробочим, за що отримує регулярний дохід, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей і матір похилого віку, з посередніми характеристиками за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у органі пробації не перебуває, хворіє на хронічний вірусний гепатит С, а також має онкологічне захворювання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому враховуючи беззастережне визнання ОСОБА_5 вини у скоєному, надання ним зізнавальних показань, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій і відсутність у неї претензій до обвинуваченого, про що свідчить її письмова заява, наявності у ОСОБА_5 на утриманні двох малолітніх дітей та матері похилого віку, його стану здоров`я, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості застосування ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат - у порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1321 (одну тисячу триста двадцять одну) гривню 46 копійок.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ: саб буфер з п`ятьма колонками марки SVEN L5-30R, home cinema system, пральну машину марки «SAMSUNG» WW90TA047FT1/UA DMC-301, холодильник марки TOSHIBA K18EAD, білого кольору, які передані під розписку потерпілій ОСОБА_7 , - залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1