Провадження № 1-кс/522/6103/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022 року,
за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання пзахисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасува арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022 року.
Клопотання про скасування арешту майна обґрунтовано тим, що мобільний телефон та паспорти громадянина України та закордонний паспорт ОСОБА_4 не мають доказового значення у кримінальному провадженні.

Заслухавши захисника та підозрюваного, яка підтримали клопотання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, докази, на які посилається захисник в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2022 року, у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022 року був накладений арешт, зокрема на майно вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрма мобільний телефон марки «Realme», IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , номери телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 08.11.2005 Болградським РВ УМВС України в Одеській області громадянину України ОСОБА_4 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_6 , 22.05.2015 на ім`я громадянин України ОСОБА_6 , орган, що видав: 5119; картка фізичної особи - платника податків, видана 16.01.2006 громадянину України ОСОБА_4 .
В ухвалі слідчого судді, обґрунтовуючи підстави для накладення арешту на майно, зазначено, що правовими підставами, передбаченими ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту, є збереження речового доказу, який є доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим воно може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, постановою слідчого, у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022 рокузазначене майно було визнано речовим доказом, що спростовує захисника щодо відсутності доказового значення вилученого мобільного телефону.

На час розгляду клопотання про скасування арешту, зазначена постанова про визнання речовим доказом є чинно та не скасовувалась, тобто майно продовжує бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи власника мобільного телефону, на який накладений арешт, з метою попередження настання негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя враховує, що до ЄРДР були внесені відомості за фактом посягання на територіальну цілісність і недоторканість України та державної зради, тобто зазначене майно є доказом у кримінальному провадженні.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.
Слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу "законності" і він не був свавільним.
Таким чином, дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, слідчий суддя критично ставиться до посилань захисника про те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, оскільки арештоване майно продовжує бути речовим доказом та може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У клопотанні не зазначено інших доводів щодо відсутності потреби у накладенні арешту на ноутбук.

Таким чином, дослідивши доводи клопотання про скасування арешту та матеріали провадження, слідчий суддя критично ставиться до посилань захисника про те, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба.
На підставі наведеного, враховуючи вищезазначені обставини, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки представником власника майна не доведено відповідними доказами та обставинами, що відпала потреба у подальшому накладенні арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022 року, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: