Справа № 362/3254/22
Провадження № 1-кп/362/312/23
УХВАЛА

про призначення до судового розгляду

19.04.2023

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Василькові підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 03 травня 2022 року за № 0000583, щодо

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

У підготовче судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

потерпілий ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

18 серпня 2022 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою від 05 вересня 2022 року суд постановив дане кримінальне провадження направити до Київського апеляційного суду для визначення належної територіальної підсудності з підстав, передбачених абзацом першим частини 9 статті 615 КПК України в редакції Закону України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX, яка діяла з 01 травня по 24 серпня 2022 року. Відповідне подання направлено до Київського апеляційного суду.

Київський апеляційний суд ухвалою від 15 вересня 2022 року відмовив у задоволенні подання про вирішення питання щодо направлення кримінального провадження до іншого суду, в межах юрисдикції Київського апеляційного суду, а саме до Фастівського міськрайонного суду Київської області, а матеріали зазначеного кримінального провадження повернув для розгляду до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

З огляду на викладене судове провадження продовжується в тому ж складі суду.

Щодо цивільного позову

Потерпілий подав цивільний позов про стягнення на його користь з обвинуваченого моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 500 000,00 грн.

Захисник заявила клопотання, яке уточнено в судовому засіданні, про залишення без руху цивільного позову з підстав його невідповідності вимогам цивільного процесуального закону, а саме вимогам пункту 8 частини 3 статті 175 та частини 4 статті 177 ЦПК України.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав дане клопотання.

Прокурор заперечив проти задоволення цього клопотання.

Потерпілий при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви врегульовані статтею 175 ЦПК України, відповідно до пункту 8 частини 3 якої позовна заява, з-поміж іншого, повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Дослідивши цивільний позов потерпілого, суд, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, зокрема змагальності та диспозитивності, беручи до уваги відсутність додатків до позову, дійшов висновку про те, що останній у достатній мірі відповідає вимогам як пункту 8 частини 3 статті 175 ЦПК України, так і іншим вимогам цієї статті.

Щодо аргументів захисника про невідповідність цивільного позову вимогам частини 4 статті 177 ЦПК України, а саме відсутності документу про сплату судового збору, суд зазначає, що дійсно, відповідно до цієї норми процесуального закону до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір», за змістом пунктів 2, 6 частини 1 статті 5 якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі:

у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз усталеної судової практики свідчить про те, що вказані правові норми підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (майнової та моральної), завданої в результаті її заподіяння, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із законом.

Отже, цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору за подання позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, незалежно від об`єкта посягань, що також узгоджується з практикою Верховного Суду (див. судові рішення у справах №№ 619/1425/15-к, 462/5779/15-к, 713/1275/16-к, 750/12591/18, 740/5507/14).

Таким чином, підстави для залишення цивільного позову без руху та задоволення клопотання захисника відсутні.

Разом із цим, з урахуванням позиції сторони захисну, суд уважає за доцільне зобов`язати потерпілого виконати вимоги пункту 10 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Щодо обвинувального акту

У підготовчому судовому засіданні захисник заявила клопотання по повернення обвинувального акту прокурору, обґрунтоване невідповідністю останнього вимогам пункту 5 частини 2 статті 191 КПК України. Так, у клопотанні, з-поміж іншого, йдеться про те, що формулювання обвинувачення зазначено формально, оскільки в тексті обвинувального акту відсутні відомості про діяння ОСОБА_3 , вчинення ним конкретних дій чи бездіяльності, які свідчили б про прямий умисел, переслідування саме злочинного наміру і саме на нанесення тяжких тілесних ушкоджень. Викладене в такий спосіб обвинувачення без зазначення причин та обставин конфлікту, без зазначення причин та обставин конфлікту, без зазначення дій кожного учасника до і після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не дасть можливості суду розглянути справу з дотриманням засад кримінального судочинства, повно та неупереджено.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав указане клопотання захисника.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, пославшись на його безпідставність і відповідність обвинувального акту вимогам процесуального закону.

Потерпілий при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.

Розглядаючи дане клопотання, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам статті 291 КПК України.

Так, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд зазначає, що єдиною законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам статті 291 КПК України.

Будь-які інші зауваження щодо обвинувального акта мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду провадження та підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.

При цьому повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Аналіз змісту переданого на розгляду суду обвинувального акта дає підстави для висновку про те, що власне процесуальний документ, яким є обвинувальний акт, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на конкретні положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Своєю чергою, наведені захисником підстави для повернення обвинувального акта будуть предметом доказування та дослідження судом під час судового розгляду.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання і повернення обвинувального акта відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Васильківському міськрайонному суду Київської області. Істотні порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення кримінального провадження за вказаним обвинувальним актом до розгляду в судовому засіданні.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені частиною другою статті 27 КПК України, відсутні. Судове засідання слід проводити в приміщенні суду в залі судового засідання за участю учасників судового провадження.

Керуючись статтями 128, 291, 314-317 КПК України, статтею 175 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Залишити без задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

2. Залишити без задоволення клопотання захисника про залишення без руху цивільного позову потерпілого.

3. Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_5 , визнавши його цивільним позивачем, а ОСОБА_3 цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

4. Зобов`язати потерпілого ОСОБА_5 до початку судового розгляду надати суду власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Роз`яснити, що у разі невиконання цієї вимоги цивільний позов буде залишений без розгляду.

5. Призначити кримінальне провадження до судового розгляду на 16:00 27 квітня 2023 року у приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області.

6. Судове провадження здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні.

7. У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 20 квітня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1