Справа № 459/2512/18
Провадження № 1-кс/459/719/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.04.2023 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дійу кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 13.02.2018,-

В С Т А Н О В И В :

21.04.2023 скаржник звернувся в суд з вищевказаною скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.04.2023 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії, а саме про допит ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В обґрунтування скарги вказав, що 11.04.2023 отримав постанову слідчого Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 11.04.2023 про відмову в задоволенні клопотання № В-227 від 01.04.2023 щодо проведення допиту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .. Вважає таку постанову не вмотивовану належним чином, оскільки слідчий послалась на те, що скаржник не виклав мети необхідності проведення допиту та подій, які необхідно встановити в ході проведення допиту, які саме відомості можуть бути відомі останнім особам. Однак у зазначеному клопотанні він посилався на клопотання від 24.02.2023 за вх. № В-116, в якому зазначав необхідність таких допитів.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав зазначених у ній, просив таку задовольнити.

Слідчий подала заяву про розгляд скарги без її участі, щодо задоволення скарги заперечила. При цьому надала матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Згідно з положеннями частини 1 статті 304КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:рішення слідчого, дізнавача, прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги у їх сукупності, з урахуванням наданих скаржником процесуальних документів, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість такої скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 28 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Встановлено, що слідчим відділенням Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000315 від 13.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 356, ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 364 КК України.

В даному кримінальному провадженні скаржник має статус потерпілого від 12 червня 2020 року.

Скаржник вважає, що досудове розслідування за вказаним кримінальним провадження проводиться всупереч вимог КПК України, внаслідок чого він вимушений звертатися з відповідними скаргами до слідчого судді.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом цієї норми права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або якщо особі кримінальним правопорушенням завдана шкода.

Положенням статті 56 КПК України визначені права потерпілого.

Так, згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, клопотання ОСОБА_3 від 01.04.2023 було предметом розгляду слідчого, в результаті якого було вирішено шляхом прийняття 11.04.2023 постанови, про відмову в задоволенні клопотання щодо допиту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з підстав не обґрунтування, необхідності в проведені такого допиту.

На підставі п. 17, 18 ч. 1 ст. 3 КПК України функцію досудового розслідування кримінальних правопорушень здійснює слідчий, а до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відтак, завданням є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, що здійснюється слідчими органами в межах їх дискреційних повноважень. На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі надавати оцінку конкретним доказам в тому числі показанням свідків та необхідність їх допиту, насамперед зазначаючи, що такі можуть мати значення для кримінального провадження. в розумінні ч. 2 ст. 84 КПК України. Оскільки, саме органом досудового розслідування збираються докази, тобто фактичні дані на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Слідчий суддя не надає переваги жодній стороні у збиранні доказів кримінального провадження та не надає оцінку в необхідності проведення тої чи іншої слідчої дії, оскільки це входить до виключних повноважень органу досудового розслідування. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій на власний розсуд і, які є необхідними на думку слідчого у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, зокрема потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000315 було виконано його процесуальні обов`язки, розглянуто та вирішено по суті клопотання ОСОБА_3 від 01.04.2023, що зареєстровано за вх. В-227 06.04.2023, та винесено постанову, за результатами якої відмовлено у задоволенні клопотання.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя вважає, що постанова від 11.04.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , прийнята слідчим Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000315 від 13.02.2018 р. відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, у ній наведені обставини, які є підставами для прийняття оскаржуваного рішення, мотиви до прийняття такого рішення, його обґрунтування.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1