Справа №760/8375/22
Провадження №1-кс/760/2686/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0012455 від 30 жовтня 2018 року за ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, в якій просить суд:

- постанову дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 03 травня 2022 року про закриття кримінального провадження №0012455, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України від 30 жовтня 2018 року, скасувати;

- визнати дії дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , які полягають у винесенні постанови від 03 травня 2022 року про закриття кримінального провадження №0012455 неправомірними;

- зобов`язати Солом`янське УП ГУ НП у м. Києві продовжити досудове розслідування по кримінальному провадження №0012455, внесеного до ЄРДР 30 жовтня 2018 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у провадженні Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувало кримінальне провадження №0012455 від 30 жовтня 2018 року, відкрите за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

03 травня 2022 року постановою дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження №0012455 від 30 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні невстановленої особи складу кримінального проступку. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки в ній відсутнє обґрунтування закриття кримінального провадження. В даному кримінальному провадженні не було здійснено жодних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на належне досудове розслідування, зокрема не допитано свідків - представників комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом`янського району м. Києва. Крім того, зазначила, що у матеріалах кримінального провадження є офіційний висновок експертного дослідження №1842 від 30 жовтня 2018 року з визначенням ступеня тілесного ушкодження (легкі тілесні), що відповідає ст.125 КК України. Також в матеріалах кримінального провадження містяться пояснення ОСОБА_5 , який наніс їй тілесні ушкодження.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подану скаргу та просила задовольнити з підстав наведених в ній.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, матеріали кримінального провадження до суду не надали.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності дізнавача та прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду скарги встановлено, що у Солом`янським УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0012455 від 30 жовтня 2018 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

03 травня 2022 року постановою дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 кримінальне провадження №0012455 від 30 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України було закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні невстановленої особи складу кримінального проступку.

Вказана постанова слідчого обґрунтована тим, що встановити ступінь тілесних ушкоджень не виявилося можливим, оскільки ОСОБА_3 відмовилася від проходження судово-медичного обстеження, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України за п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з указаною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначену постанову, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1 ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

З метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, слідчим суддею було надіслано повідомлення про необхідність направлення матеріалів досудового розслідування для розгляду указаної скарги до Солом`янської окружної прокуратури м. Києва. Проте на вимогу суду їх так і не було надано.

Разом з тим, дослідивши оскаржувану постановою від 03 травня 2022 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.110 КПК України з огляду на таке.

Згідно ч.5-6 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Однак постанова про закриття кримінального провадження не містить відомостей про зміст обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття такої постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

При цьому дізнавачем зазначено, що встановити ступінь тілесних ушкоджень не виявилося можливим, оскільки ОСОБА_3 відмовилася від проходження судово-медичного обстеження, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України за п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Тобто слідчим суддею встановлено, що постанова є невмотивованою, має суто формальний характер, зокрема, в ній не зазначено конкретних слідчих дій, проведених під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, а також особи (осіб), в діянні якої (яких) встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя прийшов до висновку, що дізнавачем не було проведено слідчих (розшукових) дій з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, не перевірено та не надано оцінки доводам потерпілої, викладеним у заяві про вчинення злочину, не допитано свідків - представників комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом`янського району м. Києва, які зі слів ОСОБА_3 були на місці події.

Крім того, ОСОБА_3 стверджує, що у матеріалах кримінального провадження є офіційний висновок експертного дослідження №1842 від 30 жовтня 2018 року з визначенням ступеня тілесного ушкодження (легкі тілесні), та пояснення ОСОБА_5 , який наніс їй тілесні ушкодження та не заперечував факту конфлікту, на які дізнавач не взяв до уваги при прийнятті рішення про закриття провадження у справі.

Указані обставини ні дізнавачем, ні прокурором не спростовано.

Отже, доводи заявника ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена дізнавачем постанова від 03 травня 2022 року про закриття кримінального провадження ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також постанова слідчого обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим статтями 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що постанову про закриття кримінального провадження №0012455 від 30 жовтня 2018 року необхідно скасувати.

Щодо задоволення вимоги про визнання дій дізнавача протиправними та зобов`язання Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві продовжити досудове розслідування, то в цій частині скарги необхідно відмовити, оскільки статтею 307 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатом розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування.

Керуючись статтями 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову дізнавача ВД Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 03 травня 2022 року про закриття кримінального провадження №0012455 від 30 жовтня 2018 року за ч.1 ст.125 КК України - скасувати.

У задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду міста Києва ОСОБА_1