Номер провадження 11-кп/816/754/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

06 січня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2022 року, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0002539 від 05.08.2018 року - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, адвокат ОСОБА_4 02 січня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2022 року та винести нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження №0002539 від 05.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПк України у зв`язку з надходженням обвинувального акту до суду поза межами строку досудового розслідування.

Вивчивши апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали, вважаю необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 з таких підстав.

На етапі вирішенні питання щодо відкриття апеляційного провадження суддя-доповідач перевіряє апеляційну скаргу на предмет прийнятності та відсутності перешкод для призначення її до апеляційного розгляду, що передбачені частиною 1, пунктами 1-4 частини 3 та частиною 4 статті 399 КПК.

Відповідно до визначеної законодавцем послідовності норм кримінального процесуального закону апеляційний суд має: (1) перевірити чи відноситься оскаржене судове рішення до предмету його перевірки; (2) встановити наявність у особи права на апеляційне оскарження з урахуванням певних особливостей; (3) визначити чи було дотримано особою, яка подала скаргу, порядку і строків апеляційного оскарження; (4) дослідити відповідність апеляційної скарги вимогам статті 396 КПК.

Проте, якщо на певному етапі перевірки апеляційним судом буде встановлено, що є перешкода для відкриття апеляційного провадження, то встановлення інших обставин є процесуально недоцільним, оскільки ця перешкода позбавляє суд можливості прийняти апеляційну скаргу до провадження (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 654/1820/18).

Суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (частина 4 статті 399 КПК).

Отже, у цьому провадженні на етапі прийняття апеляційної скарги першочергово суддя-доповідач має вирішити питання, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження [до ухвалення остаточного рішення за наслідками судового розгляду в суді першої інстанції].

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК (частина 1 статті 392 КПК). Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною 1 статті 392 КПК, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК (частина 2 статті 392 КПК).

Нормами КПК не передбачена можливість окремого апеляційного оскарження ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження до ухвалення остаточного рішення за наслідками судового розгляду в суді першої інстанції.

З мотивів наведених вище, оскаржувана ухвала від 23.12.2022 року про відмову в закритті кримінального провадження не підлягає окремому апеляційному оскарженню, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК.

Такий висновок узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленою в ухвалах від 24.05.2022 у справі № 691/847/20, від 28.04.2022 у справі № 466/7980/21, від 31.01.2022 у справі № 753/7012/16-к, від 30.12.2021 у справі № 210/6042/20, від 20.12.2021 у справі № 643/15868/20, від 08.11.2021 у справі № 758/16991/18, від 21.10.2021 у справі № 346/1999/21, від 20.10.2021 у справі № 539/608/21, від 07.10.2021 у справі № 755/18777/20, від 04.10.2021 у справі № 539/608/21, від 25.08.2021 у справі № 431/2233/21, від 01.07.2021 у справі № 760/24680/20, від 25.02.2021 у справі № 332/829/19.

При цьому суддя-доповідач не погоджується з доводом захисника про можливість оскарження ухвали від 23.12.2022 на підставі загальних засад кримінального провадження.

Так, за висновками Верховного Суду суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження має керуватися загальними засадами кримінального провадження та не вправі відмовити у перевірці законності судового рішення у випадку, якщо воно з одного боку - не передбачене КПК як таке, що може бути оскаржено, а з іншого - прийняте поза межами повноважень суду, передбачених КПК, адже стосовно таких судових рішень в КПК не може бути ні заборони, ні дозволу щодо їх апеляційного оскарження (постанова Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі № 5-142кс(15)17, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 237/1459/17).

Оскаржувана у цій справі ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2022 року постановлена за результатами розгляду відповідного клопотання захисту в межах повноважень суду. Так, на стадії судового провадження вирішення питання щодо закриття кримінального провадження належить до повноважень суду, що прямо передбачено КПК, зокрема, статтею 284, пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК. Разом з тим в апеляційному порядку може бути оскаржена лише ухвала суду про закриття кримінального провадження (частина 11 стаття 284 КПК). Тобто положеннями КПК однозначно врегульовано питання щодо неможливості апеляційного оскарження ухвали суду про відмову у закритті кримінального провадження.

Отже, при перевірці апеляційної скарги на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2022 року на предмет прийнятності загальні засади кримінального провадження не підлягають застосуванню, постанови Верховного Суду, на які посилається захисник, не є релевантними до обставин цієї справи.

Так само неоднакове застосування судами пункту 10 частини 1 статті 284 КПК (різна судова практика щодо закриття кримінального провадження), на що посилається захисник, не може бути підставою для перегляду ухвали, яка не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Щодо посилань захисника на рішення Конституційного Суду України із цитуванням положень Конституції України та рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як підставу для апеляційного оскарження ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2022 року, суддя-доповідач зазначає наступне.

Пунктом 8 частини 1 статті 129 Основного Закону України гарантоване забезпечення права на «апеляційний перегляд справи», тобто цією нормою гарантоване апеляційне оскарження кінцевого рішення суду першої інстанції в кримінальному провадженні за результатами судового провадження, а не кожного судового рішення в кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Так, в ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права (рішення у справі Ashingdane v. the United Kingdom від 28.05.1985, заява № 8225/78, § 57).

Наведені висновки ЄСПЛ хоча і сформульовані щодо випадків, які відмінні від оскарження судового рішення про відмову в закритті кримінального провадження, проте встановлюють деякі загальні вимоги щодо прийнятності апеляційних скарг і у кримінальному провадженні, зокрема, на стадії судового провадження. Так, законодавець у КПК, як це було мотивовано вище, чітко висловився щодо неможливості оскарження ухвали про відмову в закритті кримінального провадження. При цьому це обмеження не може вважатися таким, що порушує саму суть права на апеляційне оскарження, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі хоча і не можуть бути розглянуті в апеляційному порядку по суті, проте це компенсується наявністю права подання заперечень на таку ухвалу під час апеляційного оскарження кінцевого судового рішення суду першої інстанції у кримінальному провадженні.

Отже, у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 слід відмовити.

Враховуючи наявність безумовної перешкоди для апеляційного розгляду, суддя-доповідач не здійснює подальшу перевірку апеляційної скарги на прийнятність.

На підставі наведеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2022 року, повернути захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокату ОСОБА_4 , як особі, що її подала.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня винесення судового рішення.

СуддяОСОБА_2