Справа № 206/227/23
Провадження № 1-кп/206/73/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2023 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000008 від 02.01.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, який не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних осіб, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 28.02.2007 за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за

п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі. 29.04.2013 року звільнений з Могилів-Подільської виправної колонії № 114 Вінницької області, по відбуттю строку покарання. Дана судимість не знята і не погашена, оскільки ОСОБА_4 15.01.2016 року був засуджений Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.186, 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, знятий з обліку 15.03.2017 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан.

30.11.2022, приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись у за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував із дозволу ОСОБА_6 та де останні спільно вживали спиртні напої.

Після чого, ОСОБА_5 пішла відпочивати до вітальної кімнати вищевказаної квартири, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишились в приміщенні кухні.

Далі ОСОБА_4 перебуваючи у тому ж місці та у той же час попрощавшись з ОСОБА_6 , який залишився у приміщенні кухні та виходячи з приміщення квартири, побачив у вітальній кімнати мобільний телефон Redmi 9CNFC 2/32GbSunriseOrange IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , та який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований

на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , після 10 год. 00 хв.30.11.2022 (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування, встановити не виявилось за можливе), зайшов до вітальної кімнати, у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить, а ОСОБА_6 перебуває на кухні,та за його діями ніхто не спостерігає, та вони мають таємних характер, шляхом вільного доступу взяв вищевказаний мобільний телефон Redmi 9CNFC 2/32GbSunriseOrange IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який лежав на підлозі на зарядному пристрої, тим самим заволодів майном, який належить ОСОБА_5 .

Доводячи свій протиправний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 разом з мобільним телефоном Redmi 9CNFC 2/32GbSunriseOrange IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4159 гривень 20 копійок.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 24/23 від 03.01.2023, заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4159 грн. 20 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився із обставинами, викладеними в обвинувальному акті та зібраними у справі доказами та показав суду, що 30.11.2022, приблизно о 10 год. 00 хв. Перебуваючи у квартирі товариша ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 ., зайшов до вітальної кімнати, побачивши, що ОСОБА_5 спить, а ОСОБА_6 перебуває на кухні, і за його діями ніхто не спостерігає, взяв мобільний телефон Redmi, який лежав на підлозі на зарядному пристрої. Після цього пішов і продав цей телефон на ринку. Він визнає, що вчинив крадіжку в період воєнного стану. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо його не карати. Просить суд врахувати, що у нього на утриманні знаходиться цивільна дружина-інвалід.

Крім визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість також підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором та дослідженими судом в судовому засіданні, а саме: витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000008 від 02.01.2023р.; протоколом огляду місця події від 03.01.2023 року; висновком судової товарознавчої експертизи № 24/23 від 03.01.2023, згідно з яким ринкова вартість телефону Redmi 9CNFC 2/32GbSunriseOrange становить 4159 грн 20 коп.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Цивільний позов нею не заявлявся.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення, як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обгрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів;

- обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття;

- обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено;

- особу обвинуваченого, який є особою, яка має незняту і непогашену судимість, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, та вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75-76 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралася.

Цивільний позов не заявлено. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування було проведено товарознавчу експертизу № 24/23 від 03.01.2023, витрати на проведення якої становлять 220,00 грн. Ці витрати, відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 і п.2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 220 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_7