490/2012/23 12.04.2023
н/п 1-кс/490/2793/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2012/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом СУ ГУНП в Херсонській області за процесуального керівництва Херсонської обласної прокуратури та Каховської окружної прокуратури Херсонської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000216 від 23.11.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 5 ст. 111-1, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України.

24.02.2022 близько 05 години 15 хвилин збройними силами рф нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора.

У зв`язку з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023 неодноразово продовжувався, востаннє до 20.05.2023.

Дії рф проти України з 24.02.2022 і по цей день підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Вказане визнане Резолюціями генеральної асамблеї ООН №ES-11/1 від 02.03.2022, №ES-11/2 від 24.03.2022, №ES-11/4 від 12.10.2022, №ES-11/5 від 14.11.2022, Резолюціями ПАРЄ від 27.04.2022 і від 26.01.2023.

Одним із видів агресії є окупація територій.

У період з 24.02.2022 по теперішній час частина території Херсонської області захоплена військовослужбовцями збройних сил рф та знаходиться під окупацією держави-агресора.

Відповідно до ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907 року, яка набрала чинності для України 24.08.1991 року, територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника, окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Згідно п. 7, ч. 1 ст. 1-1 Закону України від 15.04.2014 № 1207- VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (зі змінами та доповненнями від 07.05.2022) визначено, що тимчасово окупована РФ територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13 січня 2023 року № 14) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», Білозерська селищна територіальна громада, до якої входить с. Дніпровське Херсонського району Херсонської області, включена до переліку територіальних громад, які до 11.11.2022 були тимчасово окуповані російською федерацією, та на якій збройними силами та іншими військовими формуваннями рф був встановлений тимчасовий контроль.

Один із етапів анексії захоплених територій полягав у проведенні на тимчасово окупованій території Херсонської області незаконного референдуму про вихід Херсонської області із складу України та вступ до складу рф в порушення вимог діючого законодавства України.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021, всеукраїнський референдум є формою безпосередньої демократії в Україні, способом здійснення влади безпосередньо Українським народом, що полягає у прийнятті (затвердженні) громадянами України рішень шляхом голосування у випадках і порядку, встановлених Конституцією України та цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021, всеукраїнський референдум щодо зміни території України - це форма прийняття громадянами України, які мають право голосу, рішення щодо затвердження прийнятого Верховною Радою України закону про ратифікацію міжнародного договору про зміну території України. Призначення всеукраїнського референдуму щодо зміни території України здійснюється постановою Верховної Ради України.

Згідно із ч. 1 ст. 20 Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021, у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.

Постановою Центральної виборчої комісії № 82 від 15.07.2022 «Про неприпустимість організації підготовки та проведення на тимчасово окупованих територіях України псевдореферендумів», затверджено заяву Центральної виборчої комісії у зв`язку з організацією окупаційною адміністрацією російської федерації на території суверенної незалежної України псевдореферендумів, якою закликано іноземні держави та міжнародні організації засудити спроби російської федерації, її окупаційної адміністрації організувати та провести на тимчасово окупованих територіях України псевдореферендуми; не брати участі та не сприяти їх організації та проведенню в будь-яких формах та спосіб, не визнавати жодних результатів таких «народних волевиявлень»; застосувати персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) стосовно громадян російської федерації, причетних до організації на тимчасово окупованих територіях України заходів щодо підготовки та проведення псевдореферендумів; посилити політико-дипломатичний тиск на російську федерацію та подати їй чіткі сигнали щодо невідворотних негативних наслідків для неї за чергову спробу протиправної зміни міжнародно визнаних кордонів України.

20.09.2022 у порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 3 ч. 2 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», т.зв. «общественный совет при военно-гражданской администрации Херсонской области» звернувся з листом до т.зв. «керівництва військово-цивільної адміністрації Херсонської області» (далі - окупаційна ВЦА Херсонської області) про «гостру» необхідність проведення незаконного референдуму щодо входження Херсонської області в склад рф.

Того ж дня т.зв. «голова військово-цивільної адміністрації Херсонської області» підписав наказ про проведення референдуму стосовно входження Херсонської області у склад рф.

21.09.2022 у зв`язку з черговим етапом ескалації безпекової ситуації у світі, спровокованим останніми рішеннями злочинної влади російської федерації Верховна Рада України ухвалила Заяву, якою засудила організацію та проведення будь-яких незаконних референдумів на тимчасово окупованих територіях України та закликала світову спільноту не визнавати їхні результати, а також дати належну оцінку таким діям Російської Федерації.

Відповідно до прийнятого незаконного наказу окупаційної ВЦА Херсонської області, у період з 27 по 29 вересня 2022 проведено незаконний референдум із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконних рішень про включення до складу рф території Херсонської області на правах суб`єктів федерації, а саме: рішення т.зв. «виборчої комісії Херсонської області» № 05/01 від 27.09.2022 «О результатах референдума Херсонской области о выходе Херсонской области из состава Украины и о вхождении Херсонской области в состав российской федерации на правах субъекта российской федерации»; лист т.зв. «голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області» № 404 від 28.09.2022 «Предложение о принятии Херсонской области в росийскую федерацию в качестве нового субъекта», указ президента рф № 686 від 29.09.2022 «О признании Херсонской области».

До участі у організації та проведенні незаконного референдуму з питань приєднання частини території України до рф на порушення порядку, передбаченого Конституцією України, залучені й інші не встановлені слідством особи з числа військових і спеціальних служб рф, правоохоронних та інших служб і відомств рф, а також цивільних громадян рф і України (анкетні дані та їх роль у вчиненні цього кримінального правопорушення встановлюються досудовим розслідуванням).

У вересні 2022 року (більш точний час та місце органом досудового розслідування не встановлено) керівництвом окупаційної ВЦА Херсонської області (анкетні дані яких під час досудового розслідування не встановлено) з метою забезпечення проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Херсонської області сформовано склад та організовано роботу так званих дільничних виборчих комісій, задіяно керівників підконтрольних комунальних та приватних підприємств, для здійснення агітації та публічних закликів до проведення референдуму.

Відповідно до указу окупаційного органу влади, який діяв на території Херсонської області - «Военно-гражданской администрации Херсонской области», ОСОБА_8 за його згодою з 17.06.2022 незаконно призначено директором Комунального підприємства «Агрофірма радгосп «Білозерський» (), яке зареєстроване та фактично знаходиться за адресою Херсонська область, Херсонський район, с.Дніпровське, вул. Центральна, 3.

Надалі, ОСОБА_8 на підставі наказу № 84-К від 21.06.2022 «Про прийняття на роботу» призначив ОСОБА_6 за його добровільною згодою на посаду першого заступника директора Комунального підприємства «Агрофірма радгосп «Білозерський».

ОСОБА_6 , будучи незаконно призначеним з 21.06.2022 на посаду першого заступника директора так званого КП «Агрофірма радгосп «Білозерський», маючи можливість проводити збори працівників підприємства та впливати на виплату їм заробітної плати, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, розуміючи, що Херсонська область є частиною території України та, що виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України, вирішуються питання про зміну території України, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період часу з 23 вересня по 27 вересня 2022 року сприяв представникам держави-агресора рф в проведенні на території с. Дніпровське, с. Янтарне, с. Софіївка Херсонського району Херсонської області незаконного референдуму щодо виходу Херсонської області із складу України та приєднання рф та публічно закликав до його проведення, а також участі працівників підприємства в ньому, безпосередньо приймав участь у проведенні такого референдуму, а саме:

-надавав вказівки працівникам підприємства разом із ним приймати участь у проведенні незаконного референдуму;

-перевозив бюлетені, скриньку для голосування, роз`яснював працівникам підприємства суть та мету проведення цього референдуму.

Крім цього у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 23.09.2022 (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена), ОСОБА_9 , перебуваючи, як на території КП «Агрофірма радгосп «Білозерский» за адресою: Херсонська область, с. Дніпровське, вул. Центральна вулиця, 3, так і на території майнового комплексу «Фруктосховище» КП «Агрофірма радгосп «Білозерский», за адресою: Херсонська область с. Дніпровське, вул. Центральна, 61-а, відкрито закликав працівників взяти участь у незаконному референдумі, щодо приєднання Херсонської області до рф, нагадуючи, що «гроші їм виплачує росія, і підприємство в якому вони працюють російське», та, як особа, яка розпоряджалася грошовими коштами підприємства та виплатою заробітної плати, заявив, що заробітна плата працівникам буде виплачена лише після того, як вони приймуть участь в референдумі.

При цьому, ОСОБА_9 надав вказівку ОСОБА_10 , яка працювала на посаді касира підприємства, їхати разом із ним та виборчою комісією, а також виплачувати заробітну плату лише тим працівникам підприємства, які приймуть участь в референдумі.

В зв`язку з вимогою ОСОБА_6 працівники підприємства через загрозу не отримання заробітної плати, були змушені прийняти участь в проведенні незаконного референдуму, чим збільшено відсоток осіб, які прийняли участь в референдумі, від загальної кількості виборців.

27 вересня 2022 року так звана ЦВК Херсонської області за результатами підрахунку всіх бюлетенів визнала незаконний референдум таким, що відбувся. Відповідно до його результатів задекларовано 497051 громадян, що становить 87.05 % від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні, виявили бажання за входження Херсонської області у склад рф.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.5 ст. 111-1 КК України, як участь в проведені незаконного референдуму на тимчасово окупованій території та публічних закликах до проведення такого незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такоїї, постійно перебуває на фактично окупованій території України внаслідок збройного наступу та воєнної агресії проти України - в смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області, умисно переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території Херсонської області з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, особисто знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, які ще не допитані і місцезнаходження яких встановлюється, може здійснювати на них незаконний вплив з метою не надавати свідчення, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на сьогоднішній день здійснюються заходи для встановлення місцезнаходження та вилучення документів, які стосуються протиправної діяльності ОСОБА_6 , через свої стійкі зв`язки з представниками іноземної держави російської федерації, державними зрадниками та колаборантами, перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного проти задоволення вказаного клопотання заперечив, пославшись на його безпідставність, необґрунтованість підозри.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

16.03.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, про що у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр», а також на веб-сайті Генерального прокурора розміщено відповідне повідомлення в порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 20,21,22 березня 2023 року р. до слідчого СУ ГУНП в Херсонській області не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 27.03.2023 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено співробітникам УСР в Херсонській області ДСР НП України.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 виїхав до смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області, яке на теперішній час тимчасово окуповане військами російської федерації. В смт. Лазурне родина ОСОБА_6 має приватне житло, де з літку 2022 року мешкає його матір.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 23.11.2022 р. за №0000216 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрюваний не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності.

Прокурором доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується даними:

- протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , яка обіймала посаду начальника відділу охорони праці КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський», відповідно до якого 21.06.2022 ОСОБА_8 повідомив колективу КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський», що він є новим директором підприємства та показав документ про своє призначення окупаційною ВЦА Херсонської області. В подальшому за вказівкою ОСОБА_8 вона підготувала накази про призначення заступниками директора КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський» ОСОБА_6 та ОСОБА_12 (проекти яких долучила до протоколу допиту);

- протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , яка обіймала посаду бухгалтера-касира КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський», відповідно до якого в двадцятих числах червня 2022 року працівників КП зібрали в адміністративній будівлі підприємства в с.Дніпровське, де ОСОБА_8 повідомив присутнім, що він новий керівник КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський» та показав документ про своє призначення окупаційною ВЦА Херсонської області. Також повідомили, що ОСОБА_6 призначений заступником директора комунального підприємства. У проведенні референдуму приймали участь ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , вона та інші особи, які виїжджали з бюлетенями на поля де працювали працівники КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський», забезпечували голосування останніх та відразу видавали їм заробітну плату в російських рублях. Особисто ОСОБА_6 повідомив їй, що заробітну плату не виплачувати тим працівникам, які не проголосують. Наказав їй їхати разом з «делегацією, що забезпечує виборчий процес» та видавати готівку тільки тим людям, які проголосують. Також «делегацію, що забезпечувала виборчий процес» супроводжували двоє військових рф;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , який обіймав посаду начальника гаража КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський», відповідно до якого в червні 2022 року працівникам комунального підприємства представлено ОСОБА_8 , як нового директора підприємства від окупаційної ВЦА Херсонської області, а ОСОБА_6 є його заступником. В день проведення референдуму йому зателефонував ОСОБА_6 та сказав йти до холодильного складу, щоб голосувати та отримати зарплату. ОСОБА_6 сказав, що гроші можна отримати лише після участі у голосуванні. Коли він та інші працівники (близько 10 чол.) прийшли до місця голосування ОСОБА_6 сказав підходити до заступника директора підприємства ОСОБА_12 , яка стояла біля столу з прозорою урною, записувала наші паспортні дані, видала бюлетені і всі ставили відмітку в бюлетенях та кидали їх в урну. ОСОБА_6 спостерігав та контролював цей процес голосування. Лише після голосування працівникам видавали заробітну плату в російських рублях;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_15 , яка обіймала посаду бухгалтера КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський», відповідно до якого в період проведення псевдореферендуму заступник директора вказаного комунального підприємства ОСОБА_6 повідомив їй та іншим працівникам про необхідність голосування на ньому за приєднання окупованих територій Херсонської області до рф, а у разі відмови не буде виплачено заробітну плату. ОСОБА_6 особисто їй сказав, що вона буде допомагати в організації проведення референдуму, оскільки вона працює на російське підприємство. Її завданням було звіряти дані людей, які приймали участь у голосуванні, із списком та відмічати в ньому хто приймає участь. ОСОБА_6 , керував діями комісії, надавав вказівки, зі свого автомобіля діставав урну, столики, списки голосуючих, бюлетені, скликав працівників для їх участі у голосуванні, роз`яснював суть голосування - «за приєднання окупованих територій Херсонської області до рф», а також повідомляв, що не будуть платити зарплату у разі відмови голосувати. Комісія їздила по селищам Дніпровське, Янтарне, Першотравневе Дніпровської громади, на полі біля с. Софіївка, а також організовували проведення референдуму й на території комунального підприємства;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_16 , яка обіймала посаду завідувача зернотоком КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський»,відповідно до якого в кінці червня 2022 року працівникам комунального підприємства представлено ОСОБА_8 , як нового директора підприємства від окупаційної ВЦА Херсонської області, а його заступниками стали ОСОБА_6 та ОСОБА_12 . В вересні місяці 2022 року (в суботу) до холодильного складу КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський» приїхали автомобілі комунального підприємства та розставили столики з урною для голосування. ОСОБА_6 покликав всіх працівників зернотоку та холодильного складу, які в той час працювали поруч, та сказав, що треба голосувати, а у разі відмови не буде виплачена заробітна плата. ОСОБА_6 сказав, що гроші можна отримати лише після участі у голосуванні. В комісії були наступні працівники підприємства: ОСОБА_6 , ОСОБА_13 - видавала бюлетені та ОСОБА_12 , яка слідкувала за діями інших членів комісії, підказувала по спискам людям де їх дані, ОСОБА_17 , яка видавала зарплату, ОСОБА_18 , який возив ОСОБА_19 .Також був ще один автомобільбув з військовими, за кермом кого перебував начальник охорони комунального підприємства ОСОБА_20 ;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_18 , який обіймав посаду бригадира 8-ї бригади КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський», відповідно до якогоз серпня 2022 року його покликав працювати до вказаного комунального підпрємства ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які йому добре знайомі. У вересні 2022 року ОСОБА_8 - директор КП та його заступник ОСОБА_6 спонукали та фактично змушували працівників КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський» йти на референдум і голосувати. Сказали, якщо не будете голосувати не отримуєте зарплату. Це було сказано у присутності бригадирів. Також ОСОБА_8 та ОСОБА_6 наказали йому їздити з касиром комунального підприємства - ОСОБА_21 , щоб вона роздавала зарплату під час проведення референдуму, а саме після того як проголосують працівники комунального підприємства. Вони їздили за ОСОБА_6 , з яким була ОСОБА_12 та бухгалтер ОСОБА_22 . Також їздили ще троє невідомих осіб. Ще один автомобіль був з озброєними військовими рф, яких возив на автомобілі начальник охорони комунальногопідприємства - ОСОБА_20 . Спочатку вся ця група поїхали до холодильного складу КП в с.Дніпровське. ОСОБА_6 збирав працівників КП та закликав, щоб вони голосували, при цьому нагадав усім, що хто не проголосує то не отримає зарплату. ОСОБА_12 та ОСОБА_22 заповнювали якісь папери під час голосування працівників. ОСОБА_23 видавала зарплату - російські рублі готівкою, тим хто вже проголосував. Також їздили по полях де працювали робітники КП «Агрофірма Радгосп «Білозерський» та останні голосували;

- наказів «КП «Агрофирмасовхоз «Белозерский» про звільнення №250-к від 31.10.2022, прийняття на роботу № 251-к від 03.11.2022,про відпустку №252-к від 04.11.2022, складені від імені директора ОСОБА_8 , але за підписом ОСОБА_6 .

Так, нормами чинного КПК України не визначене поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , який з постійного зареєстрованого місця проживання виїхав на тимчасово окуповану територію військами російської федерації Херсонської області, будучи незаконно призначеним не керівну посаду КП «Агрофірма радгосп «Білозерський» сприяв представникам держави-агресора рф в проведенні на території Херсонської області незаконного референдуму щодо виходу Херсонської області із складу України та приєднання до рф та публічно закликав до його проведення, а також участі працівників підприємства в ньому, активно співпрацюючи з окупаційною владою рф, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, ризик знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають значення для кримінального провадження, ризик продовження вчинення злочину, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які на даний час судом не допитані.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який хоча і є не судимим, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 , відносно якого необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1