Провадження № 1-кс/686/420/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_4 , в якій просив скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 09 січня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000094 від 02.02.2021.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0000094, є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема, указав на те, що слідчим не отримано доступу до журналів обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Зарічанського ВП ГУНП у Хмельницькій області, у яких зафіксовано перебування ОСОБА_6 у відділенні поліції з 10.04.2017 по 11.04.2017. Слідчим не оглянуто матеріалів НСРД, якими зафіксовано відомості про обставини затримання та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та порушення його права на захист, незважаючи на отримання ним доступу до матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 . Також не оглянуто мобільного телефону «Prestigio 3400», з якого ОСОБА_6 здійснив дзвінок до ОСОБА_7 , тоді саме як час дзвінка є часом затримання ОСОБА_6 . Не було здобуто документів про стан здоров`я ОСОБА_6 при поміщенні його в ІТТ №1 у м. Хмельницькому та ДУ «Хмельницький СІЗО» та не проведено судово-медичної експертизи з метою перевірки показань ОСОБА_6 . Не було також допитано і адвоката ОСОБА_8 . Відповідей на запитання про те, що відбувалося із ОСОБА_6 понад 5 годин до приїзду адвоката, постанова про закриття кримінального провадження, як і матеріали самого провадження, не містять. А тому вважає за доцільне скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаржник у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідча суддя визнала можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження № 0000094 від 02.02.2021, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №№ 0000094 від 02.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371, ч.1 ст. 374, ч. 1 ст. 396 КК України.

Як встановлено, оскаржувана постанова слідчого була ухвалена 09 січня 2023 року та про факт її прийняття представник скаржника дізнався 10.01.2023, зі скаргою до суду звернувся 12.01.2023 року. За таких обставин вважаю, що строк на оскарження вищевказаної постанови слідчого скаржником не пропущений, оскільки після фактичного отримання ним її копії представник скаржника зі скаргою до суду звернувся у встановлені законом строки.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Встановлено, що постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 9 січня 2023 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю в діях працівників Зарічанського ВП ХВП ГУНП у Хмельницькій області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371, ч.1 ст. 374, ч. 1 ст. 396 КК України.

При цьому слідчий зазначив, що наведена у заявах ОСОБА_4 інформація не знайшла свого підтвердження, а його показання спростовуються: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0002293, висновком службового розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження

Однак, дослідженням матеріалів кримінального провадження №0000094 встановлено, що слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями статті 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

Диспозиція ч. 1 ст. 371 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо незаконне затримання. Затримання є незаконними, якщо вони здійснюються за відсутності вказаних у законі підстав, або з порушенням умов, які визначають порядок їх застосування.

Стаття 29 Конституції України гарантує право кожної людини на свободу та особисту недоторканність і зазначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України затримання є тимчасовим запобіжним заходом, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно зі ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для затримання особи є однією з ознак вчинення незаконного затримання.

Затримання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України означає, що минув об`єктивно невеликий проміжок часу після скоєння злочину.

«Сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин» означає, що: ознак має бути кілька, незалежно від того, де саме (лише на тілі, тільки на одязі, на місці події, на двох чи на усіх цих об`єктах), і ці ознаки мають бути явними, тобто видимими, очевидними; вони повинні вказувати, тобто бути інформацією (фактичними даними) про вчинення злочину саме цією особою та тільки що (щойно).

Особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою (ст. 209 КПК)

Саме з цього моменту затримана особа має право на захисника.

Аналіз протоколу затримання ОСОБА_4 свідчить про те, що кримінальне правопорушення, за підозрою у вчиненні якого його було затримано, мало місце 05.04.2017 близько 04:00 год.

ОСОБА_4 , виходячи із змісту означеного протоколу, було затримано 11.04.2017 о 03 год. 05 хв. поряд із будинком № 52 по вул. Кам`янецькій у м. Хмельницькому оперативними працівниками СКП Зарічанського ВнП ХВП ГУНП у Хмельницькій області.

Однак слідчим не надано жодної оцінки вказаним обставинам у розрізі законності підстави затримання ОСОБА_4 уповноваженою особою без ухвали слідчого судді більш як через 5 діб від дати скоєння кримінального правопорушення (з урахуванням того, що затримання на цій підставі можливе лише у разі, якщо сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин) із подальшим висновком щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України у діях осіб, які проводили затримання.

Також не зроблено жодного висновку щодо того, чи відповідає час затримання, зазначений у протоколі, фактичному часу затримання ОСОБА_4 , оскільки останній повідомляє, що його було затримано 10.04.2017 о 23 год. 20 хв. (протокол допиту від 26.12.2022), з чим він пов`язує як своє незаконне затримання, так і допущене відносно нього порушення права на захист.

При цьому слід звернути, що згідно рапорту ст. оперуповноваженого в ОВС Хмельницького управління ДВБ НПУ ОСОБА_11 від 29.12.2022 встановлено, що фактичне затримання ОСОБА_4 здійснювалося працівниками колишнього Зарічанського ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Однак із протоколу допиту свідка ОСОБА_10 неможливо зробити висновок про час та місце затримання ОСОБА_4 , оскільки останній лише зазначив про те, що ним спільно із ОСОБА_12 було запрошено ОСОБА_4 , який в той час перебував поблизу запинки «5 колесо» по вул. Кам`янецькій у м. Хмельницькому, до приміщення Зарічанського ВП ГУНП у Хмельницькій області, де із ним проводилися слідчі дії.

Тоді постає запитання відповідності дійсності та підставності зазначення у протоколі затримання місця затримання ОСОБА_4 - поряд із будинком № 52 по вул. Кам`янецькій у м. Хмельницькому, де він перебував згідно протоколу 11.04.2017 о 03 год. 05 хв.

Окрім того, оскільки у ході досудового розслідування було встановлено, що фактичне затримання ОСОБА_4 здійснювалося працівниками колишнього Зарічанського ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а допитаний лише ОСОБА_10 , вважаю за необхідне провести допит ОСОБА_12 , викликавши його до слідчого у порядку, передбаченому главою 11 КПК України із відповідною фіксацією як порядку здійснення виклику, так і підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Враховуючи показання ОСОБА_4 про нанесення йому невідомими особами тілесних ушкоджень у приміщенні Зарічанського ВП ГУНП у Хмельницькій області, слід допитати лікаря, який оглядав ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння у ніч 11.04.2017 щодо обставин візуалізації на його тілі тілесних ушкоджень, витребувати та дослідити звукозапис судового засідання при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 (останній у показаннях зазначає, що скаржився на неправомірні дії працівників поліції слідчому судді), допитати адвоката ОСОБА_8 , яка, виходячи із показань ОСОБА_4 (протокол допиту від 26.12.2022), будучи на той час його захисником, за версією ОСОБА_4 порадила останньому поставити відмітку щодо відсутності скарг на дії працівників поліції, як щодо вказаних обставин, так і на предмет можливого висловлювання ОСОБА_4 скарг щодо нанесення йому тілесних ушкоджень з боку працівників поліції.

Відповідно до п. 9.3 Наказу МВС «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ України» № 638 від 02.12.2008, затриманим та особам, стосовно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перед доставлянням в ІТТ проводиться первинний медичний огляд у закладах охорони здоров`я системи Міністерства охорони здоров`я України державної або комунальної форми власності з метою виявлення осіб, яким заподіяно тілесні ушкодження та які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги. Особи, які поміщуються до ІТТ, обстежуються фельдшером ізолятора, у разі відсутності такої посади опитуються особою, відповідальною за перебування затриманих, черговим по установі про стан здоров`я, оглядаються на наявність педикульозу чи корости. Якщо така особа скаржиться на поганий стан здоров`я або в неї виявлені ознаки захворювання, черговий по ІТТ зобов`язаний негайно викликати бригаду швидкої медичної допомоги. Про результати опитування затриманих і взятих під варту осіб щодо виявлених при цьому скарг на стан здоров`я, характер наданої медичної допомоги особам, які її потребують, робляться відповідні записи в Журналі первинного обстеження осіб, які поміщаються в ІТТ (додаток 4), та Журналі надання медичної допомоги особам, які тримаються в ІТТ (додаток 5), що постійно зберігаються в чергового ІТТ. Відомості про відсутність або наявність скарг на стан здоров`я особа, яка тримається, власноруч записує у зазначений журнал.

Згідно 2.1 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 (у редакції, яка діяла станом на момент затримання ОСОБА_4 ) усі особи, які прибули до слідчих ізоляторів, у тому числі особи, які переміщуються під вартою (конвоюються), проходять первинний медичний огляд з метою виявлення осіб, яким заподіяно тілесні ушкодження та які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги. На кожну новоприбулу до СІЗО особу заводиться медична карта амбулаторного хворого за встановленою формою (форма N 025/о, затверджена наказом МОЗ України від 27.12.99 N 302 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)". У разі виявлення тілесних ушкоджень у особи, узятої під варту, медичним працівником складається довідка у трьох примірниках, в якій детально описується характер ушкоджень, їх розміри та розташування. Перші два примірники довідки долучаються до матеріалів особової справи та медичної картки особи, узятої під варту, а третій примірник видається їй на руки.

А тому з метою повноти та всебічності досудового розслідування слід витребувати результати первинного медичного огляду ОСОБА_6 у закладах охорони здоров`я системи Міністерства охорони здоров`я України, первинні документи про стан здоров`я ОСОБА_6 при поміщенні його в ІТТ №1 у м. Хмельницькому (витяг із Журналу первинного обстеження осіб, які поміщаються в ІТТ та Журналу надання медичної допомоги особам, які тримаються в ІТТ) та витребувати із ДУ «Хмельницький СІЗО» медичну карту амбулаторного хворого та довідку про виявлені тілесні ушкодження (у випадку якщо така складалася).

Доречним є також зауваження представника потерпілого про необхідність витребування витягу із Журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Зарічанського ВП ГУНП у Хмельницькій області у період з 10.04.2017 по 11.04.2017 з метою об`єктивного з`ясування часу перебування ОСОБА_4 у відділенні поліції.

Також у ході досудового розслідування належить допитати ОСОБА_13 , який у той час перебував на посаді слідчого СУ ГНП у Хмельницькій області, щодо обставин затримання ОСОБА_4 , а також з приводу відомих йому обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , оскільки саме він, згідно повідомлення директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області № 020/03-04/270 від 25.05.2021, 11.04.2017 о 04 год. 20 хв. повідомив засобами телефонного зв`язку про факт затримання 11.04.2017 о 03 год. 30 хв. ОСОБА_6 на підставі ст. 208 КПК України.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведено всебічно та повного, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Таким чином, прихожу до переконання, що постанова старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 09 січня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000094 від 02.02.2021, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371, ч.1 ст. 374, ч. 1 ст. 396 КК України винесена передчасно, без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 09 січня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000094 від 02.02.2021, відомості у якому внесено до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 371, ч.1 ст. 374, ч. 1 ст. 396 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя