Справа № 953/6922/22
н/п 1-кс/953/5063/22
"08" грудня 2022 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбавання та зберігання психотропної речовини,обіг якої заборонено - «PVP», з метою збуту, на початку грудня 2022 року, більш точний час не встановлений, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи свій мобільний телефон «Apple», моделі «iPhone Xs», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , здійснив замовлення вищевказаної речовини за допомогою месенджера «Телеграм» у адміністратора Інтернет магазину «Cristal», особу якого наразі не встановлено.
У ході подальшого досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений час, але не пізніше 06 грудня 2022 року,перебуваючи за місцем свого мешкання, отримав на свій мобільний телефон «Apple», моделі «iPhone Xs», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 у месенджері «Telegram» повідомлення із зазначенням місцезнаходження схорону з психотропними речовинами «PVP».
Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу,у невстановлений час, але не пізніше 06 грудня 2022 року, перебуваючи за вказаною у повідомленні адресою, яка наразі не встановлена, віднайшов залишений йому «клад» із психотропною речовиною «PVP» та почав його зберігати при собі з метою подальшого збуту.
Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, приніс вищевказану психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», та поклав її у раніше підготовлену схованку, що знаходиться за фактичним місцем його мешкання, за адерсою: АДРЕСА_2 , та з того часу зберігав її за вказаною адресою з метою подальшого збуту.
Крім того, 06 грудня 2022 року на ділянці місцевості, що розташована біля домоволодіння №6 за адресою: м. Харків, в`їзд Жихарський проведений огляд місця події, під час якого ОСОБА_4 вказав на місця, де було виявлено та вилучено в загальній кількості 19 згортків з кристалічною речовиною білого кольору, яка зі слів ОСОБА_4 є психотропною речовиною PVP.
Під час проведення слідчих дій з ОСОБА_4 , останній неодноразово повідомляв про те, що він зберігає психотропну речовину PVP у дуже великій кількості, у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де він періодично проживає зі своєю дівчиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Слідчий зазначає, що з метою недопущення втрати речових доказів, на підставі добровільної згодикористувача житла ОСОБА_7 проведений обшук квартири АДРЕСА_4 , у ході якого ОСОБА_4 вказав на місце у витяжці, де був виявлений і вилучений полімерний згорток з двома полімерними прозорими пакетами з фіксатором з кристалічною речовиною, приблизною вагою 1,5 кг.
Під час проведення огляду ОСОБА_4 повідомив, що отримав вищевказану речовину від оператора Інтернет магазину з продажу наркотичних засобів та зберігав її з метою подальшого збуту.
Таким чином ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, незаконно придбав та зберігав, з метою подальшого збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP».
06 грудня 2022 року о 18 годині 31 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК Україниза підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, з метою збуту.
06 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:
- рапортом про вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом обшуку від 06.12.2022;
- протоколом огляду місця події від 06.12.2022;
- протоколом огляду від 06.12.2022,
- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ;
- протоколом огляду предметів від 06.12.2022;
Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, при цьому неодружений, жодних осіб на своєму утриманні немає, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того він офіційно не працює, стабільного доходу не має, тому з метою отримання заробітку шляхом зайняття злочинною (протиправною) діяльністю може вчинити нове кримінальне правопорушення.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених саме п.п. 1, 5 ст.177 КПК України. Зазначив, що дії підозрюваного ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадження будуть перекваліфіковані на ч. 3 ст. 307 КК України з урахуванням встановленого на підставі висновку експертизи особливо великого розміру вилученої психотропної речовини.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що не заперечував щодо пред`явленої йому підозри, просив обрати стосовно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. У разі застосування до нього запобіжного заходу у виді триманні під вартою, просив зменшити розмір застави, яку визначив слідчий.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що пред`явлену ОСОБА_4 підозру необґрунтованою, а ризики, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, не підтвердженими жодним чином. Заперечував проти визначення розміру застави, запропонованому органом обвинувачення, посилаюсь на розмір, встановлений у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а також просив обрати стосовного його підзахисного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
06 грудня 2022 року о 18 годині 32 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
06 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
08 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою для звернення з даним клопотання стало те, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджені ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, не одружений, будь-яких осіб на своєму утриманні не має, не має міцних соціальних зв`язків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового злочину, враховуючи ту обставину, щоостанній,офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 який неодружений, має зареєстроване місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має, раніше не судимий, наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину та за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.
З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимим, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, що свідчить про надзвичайно високу суспільну небезпечність таких дій, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду.
Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, беручи до уваги характер та обставини вчинення інкримінованих підозрюваному діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, їх суспільну небезпеку, враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан, наявність існуючих та підтверджених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що пропорційним та раціональним буде визначити підозрюваному ОСОБА_12 на підставі абз.2 ч.5 ст.182 КПК України заставу у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень, що дозволить забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів до 03 лютого 2023 року включно.
Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 268 400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали встановити до 03 лютого 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Повний текст ухвали складений 09 грудня 2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1