ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1058/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

Предмет судового розгляду

1. У провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000074 від 23 січня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

2. 24 березня 2023 року головуючим у справі суддею ОСОБА_7 подано заяву про самовідвід, яка містить наступні доводи та мотиви.

Так, суддя ОСОБА_7 мотивуючи заяву про самовідвід посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мucha v. Slovakia» і зазначає, що є побоювання учасників провадження, зокрема у сторони захисту, щодо її небезсторонності, оскільки після виділення матеріалів в окреме провадження нею ухвалено вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , яким затверджено угоду про визнання винуватості, тому вважає, що розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 під її головуванням буде порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду цього кримінального провадження.

Позиції сторін

3. У судовому засіданні брав участь прокурор ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення заяви про самовідвід, посилаючись на те, що вона є безпідставною, оскільки судовий розгляд фактично завершено, сторони перебувають на стадії судових дебатів.

4. Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти вказаної заяви, вказавши про те, що вона, як захисник, бере участь у вказаному кримінальному провадженні з моменту затримання обвинуваченого під час досудового розслідування, сам судовий розгляд триває понад 4 роки, за вказаний проміжок часу головуючому судді ОСОБА_7 відводів не заявляла, оскільки були відсутні будь-які сумніви в її неупередженості та безсторонності. Крім того, додала, що заява про самовідвід була для неї несподіваною.

5. Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора та захисника ОСОБА_4 , додатково зазначивши, що ним оскаржувався вирок стосовно ОСОБА_8 , на що ухвалою апеляційного суду відмовлено у відкриті провадження, оскільки вирок Дарницького районного суду міста Києва від 13.10.2021 стосується виключно обвинуваченого ОСОБА_8 і прізвище ОСОБА_6 у ньому навіть не згадується.

6. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисників та просив відмовити у задоволенні заяви про самовідвід.

7. Представник потерпілого ПрАТ «Трест Київмісьбуд-1» та потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не прибули, втім відповідно до положень ст. 81 КПК України, їх неявка в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви про самовідвід.

Мотиви суду

8. Заслухавши думки сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали та обговоривши мотиви і підстави самовідводу, суд дійшов такого висновку.

9. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

10. Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

11. Отже, неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України повинен бути вмотивованим.

При цьому за ч. 4 ст. 80 цього Кодексу, заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

12. Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений ч. 1 ст. 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

13. Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Отже, для вирішення питання щодо відводу (самовідводу) судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку обставинам щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

14. Суд вважає необхідне звернути увагу на наступне.

До Дарницького районного суду міста Києва 30 серпня 2019 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000074 від 23 січня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

15. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_7 від 28.09.2021 клопотання прокурора ОСОБА_3 про виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження задоволено. Виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

16. 13 жовтня 2021 року головуючим суддею Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_7 ухвалено вирок у виділеному кримінальному проваджені (справа № 753/19854/21, провадження № 1-кп/753/1811/21), яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 07 вересня 2021 року між обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000074 ОСОБА_8 та прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_8 беззастережно визнав обвинувачення в повному обсязі.

17. Після чого, півтора року тривав судовий розгляд стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні, під час якого досліджувались письмові докази, відеофайли, були допитані потерпілі та свідок, й зі слів прокурора, судовий розгляд фактично завершено.

18. Надалі, 24 березня 2023 року головуючим у справі суддею ОСОБА_7 подано заяву про самовідвід, в якій на обґрунтування доводів щодо необхідності її задоволення міститься посилання на згадане рішення ЄСПЛ у справі «Мucha v. Slovakia».

19. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у вказаному рішенні ЄСПЛ у справі «Мucha v. Slovakia» зазначено, що сам факт того, що суддя першої інстанції виносив попередні рішення щодо того самого правопорушення, не може вважатися таким, що виправдовує побоювання щодо його неупередженості.

Подібним чином сам по собі той факт, що суддя вже виносив рішення щодо подібних, але не пов`язаних кримінальних обвинувачень, або що він чи вона вже судили спів-обвинувачених у окремому кримінальному провадженні, не є достатнім для того, щоб поставити під сумнів неупередженість цього судді в наступній справі.

Питання щодо неупередженості судді виникає лише у разі, якщо попередній вирок уже містить детальну оцінку ролі особи, яку судили згодом, у правопорушенні, вчиненому кількома особами, і, зокрема, якщо попередній вирок містить конкретну категорію причетність заявника або має бути встановлено, що особа, яку судили згодом, відповідала всім критеріям, необхідним для вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи обставини конкретної справи, такі елементи можуть розглядатися як такі, що випереджають питання про винуватість особи, яка обвинувачується, у подальшому провадженні, і таким чином можуть призвести до об`єктивно виправданих сумнівів у тому, що національний суд має упереджену точку зору щодо суті справи (п. 49 Рішення).

20. Так, під час судового засідання захисник ОСОБА_5 повідомив, що ним оскаржувався вирок стосовно ОСОБА_8 , який уклав угоду про визнання винуватості, на що ухвалою апеляційного суду відмовлено у відкриті провадження. Суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкриті провадження зазначив, що вирок стосовно ОСОБА_8 жодним чином не стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_6 . Апеляційний суд у своїй ухвалі вказав, що дослідження та оцінку правомірності дій інших осіб, який таку угоду не укладали, суд першої інстанції не здійснював (про що також вказала суддя ОСОБА_7 у своїй заяві про самовідвід), а тому і не вирішував наперед питання про їх права, свободи чи інтереси, зокрема і щодо ОСОБА_6 , та не створював преюдицію для нього.

21. Виконання Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод потребує від судів правильного тлумачення її норм, яке надається саме в рішеннях ЄСПЛ.

22. Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

23. Однак, наведені положення закону не дозволяють національному суду застосовувати практику ЄСПЛ, зокрема й висновки Суду у справі «Мucha v. Slovakia», так би мовити «автоматично», за будь-яких обставин, на будь-якій стадії судового розгляду тощо.

Про це йде мова й у рішенні ЄСПЛ, про що більш детально наведено у п. 19 цієї ухвали.

Так, у згаданому вироку від 13.10.2021, яким затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_8 та прокурором, не згадується прізвище, ініціали та жодні ідентифікуючі ознаки обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не приділялась увага тій ролі, яку ОСОБА_6 начебто виконував за версією сторони обвинувачення в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та т.п.

Ба більше, національний закон України допускає при укладенні угоди про визнання винуватості в разі вчинення особливо тяжких злочинів, у т.ч. за попередньою змовою групою осіб, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, перевіряти обставини виконання обвинуваченим умови викриття злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, оскільки така повідомлена інформація має бути підтверджена доказами, чого під час цього судового розгляду не відбувалось.

При цьому укладення угоди у цьому провадженні, як свідчать матеріали справи, носило досить формальний характер.

24. Під час судового засідання не знайшли підтвердження доводи, викладені в заяві, про начебто побоювання сторони захисту щодо безсторонності головуючого судді, які були спростовані саме стороною захисту.

25. Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу й на те, що здійснення кримінального провадження ґрунтується на визначених КПК України засадах (принципах), зокрема і щодо розумності строків.

Загальні правила щодо дотримання розумних строків під час здійснення кримінального провадження визначенні у статті 28 КПК України, у якій зазначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення мають бути виконанні або прийняті у розумні строки. Розумними вважають строками, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій і прийняття процесуальний рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.

Висновки

Суд не може не врахувати те, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває певний проміжок часу, й водночас за твердженням сторін вже завершено дослідження всіх доказів, які вони вважали необхідними подати суду, та під час якого сторони провадження не заявляли відводів головуючому судді, оскільки в цьому не вбачали жодної необхідності та не мали жодних побоювань щодо неупередженого чи неналежного судового розгляду саме цим головуючим суддею.

У статті 62 Конституції України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Також перед видаленням суду до нарадчої кімнати, було поставлене окреме питання обвинуваченому ОСОБА_6 , чи вважав він, що його право вважатися невинним було порушено, на що обвинувачений заперечив.

На підставі викладеного та враховуючи позицію сторін кримінального провадження, суд вважає заяву судді ОСОБА_7 безпідставною, а отже такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1