В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину до засудження офіційно не працюючого, проживаючого до засудження без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , раніше судимого:

1)19.01.2016 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн.; ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2016 вирок покарання у вигляді штрафу замінено на 70 годин громадських робіт, з яких станом на 23.06.2017 відпрацьовано 12 годин.;

2)26.11.2019 вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 К України до 3 років 7 днів позбавлення волі та відбуває покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_7 , який є цивільним відповідачем,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , який одночасно є представником цивільного відповідача адвокат ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

01.06.2017 року, близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою разом з особою матеріали, щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, знаходячись в під`їзді № 8 будинку АДРЕСА_2 , умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 захвативши потерпілого ззаду рукою за ліву руку, від чого потерпілий впав спиною на підлогу, з плеча його випала чорна сумка з майном, в цей час невстановлена особа матеріали, щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, шляхом ривка, відкрито оділа, з кишені сорочки потерпілого, мобільним телефон марки «S-TELL М510», вартістю 1140 гривень, чохлом вартістю 162 гривень, в якому містились сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень. Після чого ОСОБА_7 із підлоги відкрито заволодів чорною сумкою, в середині якої знаходилися наступні речі: професійна відеокамера "Panasonic Ag-ac8ej" вартістю 34199 грн. 10 коп., мікрофон-конденсаторний НТ-320А вартістю 1 170 гривень, світло на камерне EXTRA Digital Led5001 вартістю 1106,10 гривень, дві акумуляторні батареї CGA D54S вартістю 2017,80 гривень. Сума завданого матеріального збитку потерпілому ОСОБА_10 становить 39820 грн.
Після чого ОСОБА_7 та особа матеріали, щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, з місця злочину втекли, а викраденим майном, рядились на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин вчинення злочину. Повністю визнав обсяг та вартість викраденого. Стверджує, що викрадені речі в подальшому передав знайомому для їх подальшого продажу, за що отримав лише частину коштів в сумі приблизно 2-3- тисячі. За час відбування покарання з 16.06.2020 усвідомив свої вчинки, зробив для себе належні висновки, наркотичні речовини не вживає, хоче якомога швидше повернутись до своїх близьких та рідних. Щиро розкаявся у вчинених злочинах, запевнив суд. Цивільний позов не визнав та просив залишити його без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, захисник не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення злочинів, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, за якою він і повинен нести відповідальність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 вчинив умисний закінчений злочин проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від їх вчинення у виді майнової шкоди та те, що шкода не відшкодована потерпілому.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. Під наглядом лікарня нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризувався посередньо. Водночас суд враховує, що обвинувачений є засудженим за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 26.11.2019 року та відбуває покарання у виді позбавлення волі за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років 7 днів позбавлення волі. Злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, було вчинено до ухвалення вищевказаного вироку. Розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений, маючи відносно сталі соціальні зв`язки, є особою схильною до вчинення злочинів, а тому становить існує ризик повторного вчинення злочину.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 в суді, який негативно поставився до своїх вчинків, запевнив, що відбуваючи покарання зробив для себе належні висновки, шкодує про скоєне суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину перебування на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_7 попередження вчинення ним та іншими нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України розмір якого має бути ближчим до мінімального.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_7 , попередження вчинення ним та іншими нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 186 КК України, розмір якого має бути мінімальним. Водночас суд враховує, що ОСОБА_7 вже тривалий час утримується в місцях попереднього ув`язнення.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення 38 680 грн. грн. завданої злочином шкоди суд виходить з наступного.

Цивільний позивач в судові засідання у справі не з`являвся, неодноразово викликався судом належним чином, жодних заяв з приводу причин своєї неявки суд не повідомив своєї правової позиції не висловив.

Цивільний відповідач позовні вимоги не визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник, чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.
Виходячи з вищенаведеного та позиції обвинуваченого, який не визнав позовні вимоги, цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирішуючи питання застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 24.12.2015 року. при призначенні покарання обвинуваченому з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, суд виходить з наступного.

За вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 26.11.2019 обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався. Обвинувачений був затриманий на виконання вироку 16.06.2020 та з 16.06.2020 по 07.08.2020 утримувався в ДУ «Київський СІЗО» 07.08.2020 вибув до ДУ «Житомирська ВК №4» для відбування покарання

На підставі ухвали Білоцерківського міськрайсуду від 08.02.2021 про тимчасове переведення засудженого до СІЗО обвинувачений 10.05.2021 прибув з ДУ «Житомирська ВК №4» до ДУ «Київський СІЗО».

В ході досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою не застосовувався.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в умовах ДУ «Київський СІЗО», був засудженим у іншій справі та відбував покарання, а тому суд не знаходить підстав для застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 24.12.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням за цим вироком менш суворого покарання призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 26.11.2019 року, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку покарання за цим вироком частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком з 16.06.2020 по 31.10.2022.

Строк відбуття покарання рахувати з 01.11.2022 року.

Обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили тимчасово утримувати в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1