Справа № 521/4472/23 Провадження № 1-кп/521/1182/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 13.02.2023 року за № 0000053, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у м. Одесі, має вищу освіту, працює лаборантом у Селекційно-генетичному інституті - Національному центрі насіннєзнавства та сортовивчення, не заміжня, не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 на початку 2022 року (більш точний час цієї події органом досудового розслідування не встановлено), знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з метою вчинення дій, спрямованих на порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, релігійної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками, усвідомлюючи характер та злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом створених матеріалів, які вона виготовляє для Інтернет-видання «Одна Родина» та групи «Одна Родина Z», що існують у месенджері «Telegram» (загалом нараховується 3264 підписників), зможе і буде ознайомлюватися необмежена кількість осіб - користувачів цих інтернет видань, використовуючи електронне обладнання, а саме системний блок чорного кольору «ASUS LOGIC POWER», підключений до працюючої Інтернет мережі, відповідне програмне забезпечення, створила письмові матеріали, статті зі змістом, що спрямований на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, і образу почуттів громадян, у зв`язку з їх релігійними переконаннями, після чого, для доведення свого злочинного умислу до кінця, з метою подальшого оприлюднення їх публікації, направила виготовлені нею матеріали, електронні статті зі своєї електронної поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » представнику Інтернет-видання «Одна Родина» та «Одна Родина Z», що є вільно доступними необмеженому колу їх користувачів, а також групам в месенджері «Telegram» із наступними назвами: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Дети», «Дом из спичек неправленый», «Змеиный», «Исповедники наших дней», «Летний сезон в Одессе», «моряки», «Новые храмы», «Пауки в банке», «План НОЯБРЬ», «правый сектор и храмы», «Сестренка», «Рождество Христово», «Уход из Московского Патриархата никак не повлиял на ее положение».

Таким чином, ОСОБА_4 винна у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України - у вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, і образу почуттів громадян у зв`язку з їх релігійними переконаннями.

14.02.2023 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та всіх істотних для даного кримінального провадження обставин за правовою кваліфікацією дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 161 КК України.

ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного злочину, сприяла слідству у його розкритті, надавала показання щодо обставин його вчинення.

Під час укладання угоди також враховано: характер і тяжкість підозри ОСОБА_4 свідчить про вчинення нетяжкого злочину та відсутність його суспільного резонансу; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження полягає у можливості прискорити кримінальне провадження, скоротити витрати на використання робочого часу судових та правоохоронних органів; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень полягає у невідворотності покарання за вчинений злочин в міру своєї вини та своєчасне, раціональне виконання функції правоохоронних органів щодо протидії правопорушенням; відсутність матеріальної шкоди від вчиненого кримінального правопорушення; відсутність потерпілих у провадженні.

Сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме - покарання із застосуванням ст. 75 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю від 1 до 3 років.

Отримана згода обвинуваченої на призначення вказаного покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом було з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України. Підтвердила, що у повному обсязі визнає всі обставини злочину, викладені у обвинувальному акті. У скоєному розкаюється.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, потерпілими у кримінальному провадженні будь-які особи не визнавалися.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу ОСОБА_4 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійну роботу і позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, з урахуванням щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину як обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_7 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 18877 грн., що передбачено умовами угоди.

Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2022 року, підлягає скасуванню.

Речовими доказами у справі необхідно розпорядитися відповідно до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.02.2023 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів у розмірі 18877 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2022 року на речовий доказ - системний блок чорного кольору «ASUS LOGIC POWER».

Речовий доказ - системний блок чорного кольору «ASUS LOGIC POWER», що зберігається органом досудового розслідування - слідчим відділом УСБУ в Одеській області, - повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - з дня вручення його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя Ірина МОРОЗОВА