Житомирський апеляційний суд
Справа №281/774/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесенедо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 14.05.2019 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.09.2021 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Путиловичі, Лугинського районного, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вирок суду просить скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказує, що вирок суду є необґрунтованим, незаконним та простановлений з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, за який його засуджено. Зазначає, що суд у вироку не дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженні доказам зокрема, показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , показанням потерпілого ОСОБА_12 та протоколу слідчого експеременту за участю ОСОБА_7 від 20.07.2019 з використанням відеозапису та фотозйомки і прийшов до необґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Вказує, що суд вийшов за межі обвинувачення, висунутого прокурором, чим порушив вимоги ст.337 КПК України та порушив право на ОСОБА_13 . Посилається на те, що у вироку суду не зазначена точна адреса нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 зокрема, вулиця та номер будинку та не ідентифіковано предмет за допомогою якого нібито ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження потерпілому балонний ключ, не вказано його тип, розмір, вагу. Вказує, що потерпілий ОСОБА_12 під час досудового слідства та судового розгляду справи надав завідомо неправдиві свідчення, а обґрунтовані доводи захисту з цього приводу судом проігноровані та не надано їм правової оцінки у вироку. Зазначає, що покази свідка ОСОБА_9 , які викладені у вироку, не відповідають тим, які він надавав в суді під час допиту 31.05.2021 року. Вказує, що стороною захисту в суді заявлялося клопотання про визнання недопустимими доказами по кримінальному провадженні: акту судово-медичного обстеження №285 щодо ОСОБА_12 , однак суд необгрунтовано залишив поза увагою доводи захисту про визнання вказаних доказів недопустимими. Зазначає, що слідчий експеремент за участю ОСОБА_7 від 20.07.2019 з використанням відеозапису та фотозйомки є недопустимим доказом по кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення не було надано в суді оригіналу такого запису слідчої дії на відповідному цифровому носії, а при виконанні вимог ст.290 КПК України оригінал запису цієї слідчої дії стороні запису не відкривався. Посилається на істотні порушення вимог КПК України, які допустив орган досудового розслідування зокрема, ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст.125 КК України 25.06.2019 року проте відомості в ЄРДР про це були внесені лише 17.07.2019 року, на час проведення судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_12 у ЄРДР кримінальне провадження за ч.2 ст.125 КК України не опубліковувалось. Зазначає, що черговий Лугинського віділення поліції ОСОБА_14 , який заповнив та видав ОСОБА_12 направлення на СМЕ, до внесення відомостей в ЄРДР, не зазначений у постанові про призначення групи слідчих від 14.05.2019 року, як особа, яка має повноваження на проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Звертає увагу суду на те, що протокол проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_7 від 20.07.2019 року з використанням відеозапису та від 07.08.2019 року з використанням фотозйомки свідчать про захист ОСОБА_7 від нападу ОСОБА_12 та перебування його у стані необхідної оборони. Вважає, що висновок суду про наявність умислу у ОСОБА_7 на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 після припинення останнім посягання не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах. Посилається на те, що суд в резолютивній частині вироку не зазначив про визнання ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні, чим порушив вимоги п.2 ч.4 ст. 374 КПК України.

На апеляційну скаргу захисника прокурором подано заперечення, в яких прокурор апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 просила залишити без задоволення, а вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.09.2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 17.09.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1530 грн.

Постановлено цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 на відшкодування моральної шкоди 4500 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Як визнав суд, 13.05.2019 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебував на території складу в с. Путиловичі, Лугинського району, Житомирської області. В цей час між ним та ОСОБА_12 зав`язалася розмова, яка переросла у сварку. В ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно ОСОБА_7 наніс ОСОБА_12 удари балонним ключем та руками в різні частини тіла.

Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синця на обох повіках лівого ока з переходом на ліву вилицю, синця на нижній повіці правого ока, синця по передній та лівій передньо-боковій поверхням верхньої частини шиї, рани в лівій завушній ділянці, синця в правій підключичній ділянці з переходом на передню поверхню лівого плечового суглоба, підвивиху 24 зуба, які згідно висновку експерта № 418 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Заслухавши доповідача, захисника і обвинуваченого про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження досудове розслідування та судовий розгляд у ній проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на всебічне повне та об?єктивне дослідження обставин справи.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема, вина ОСОБА_7 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_12 про те, що 13.05.2019 між ним та обвинуваченим відбулася сварка під час якої ОСОБА_7 , взявши з лави балонного ключа, наніс ним удар в ліву частину голови, удар прийшовся у ліве вухо, від удару він знепритомнів. Першу допомогу йому надала ОСОБА_15 , затим - лікарі швидкої медичної допомоги, яких викликала його сестра.

Свідок ОСОБА_10 в суді дала показання про те, що вона працює фельдшером в КП «Центр медичної допомоги». Близько двох років тому їх бригаді швидкої медичної допомоги було передано виклик про бійку в с. Путиловичі. Приїхавши до комори в с. Путиловичі вона виявила потерпілого ОСОБА_12 в сторожці. Він був в крові та сказав, що його побив ОСОБА_7 . Біля потерпілого на полу була кров.

Показання свідка ОСОБА_11 свідчать про те, що вона є сестрою потерпілого ОСОБА_12 13.05.2019 перед обідом їй зателефонував брат й попросив принести ключі до комори в с. Путиловичі, де вони працювали: вона - бухгалтером, а брат - сторожем. Прийшовши до сторожки вона там побачила брата, який був побитий, а на обличчі і одязі у нього була в кров. Вона викликала поліцію і швидку медичну допомогу. Потерпілий повідомив, що його побив ОСОБА_7 при цьому останній душив його ключем.

З показань свідка ОСОБА_9 видно, що два роки тому він працював сторожем на фермі в с. Путиловичі. Був присутній як між потерпілим та обвинуваченим сталася сварка під час якої ОСОБА_16 наніс ОСОБА_7 удар ключем по голові, від чого останній присів, затим потерпілий вдарив ключем по руці обвинуваченого.Піднявшись, ОСОБА_7 вихопив ключ в потерпілого, а він в цей час пішов на автомобільну стоянку, що поруч з цим об`єктом, де працював брат ОСОБА_7 . Повернувшись з автостоянки він побачив, як обвинувачений виходив з сторожки з ключем, що був в крові, який він забрав у потерпілого. Названий ключ, за словами свідка, ОСОБА_7 поклав до багажника свого автомобіля, а потім, перебуваючи на автостоянці поруч, віддав співробітникам поліції.

Витягом з ЄРДР №0000063 від 14.05.2019, який підтверджує факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за подією, яка сталася 13.05.2019 близько 15 години 30 хвилин між обвинуваченим та потерпілим.

Згідно рапорту старшого інспектора-чергового СРПП Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 13.05.2019 у названу дату надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 13.05.2019 о 17 год. 35 хв. до Лугинської ЦРЛ було доставлено ОСОБА_12 з діагнозом: закрита черпно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рвана рана лівого вуха і потиличної ділянки голови з ліва, гематома нижньої щелепи зліва та верхньої з права.

Відповідно до заяви ОСОБА_12 від 13.05.2019, останній просив притягнути до відповідальності ОСОБА_7 , який у вказану дату наніс йому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 418 у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження вигляді: синця на обох повіках лівого ока з переходом на ліву вилицю, синця на нижній повіці правого ока, синця по передній та лівій передньо-боковій поверхням верхньої частини шиї, рани в лівій завушній ділянці, синця в правій підключичній ділянці з переходом на передню поверхню лівого плечового суглоба, підвивих 24 зуба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані ушкодження могли утворитися 13.05.2019 за обставин вказаних обстежуваним.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 , який складав висновок № 418, пояснив, що при складанні висновку за встановленою законодавством формою відповідно до відомчих актів експерт ставить підпис, що попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384-385 КК України. Під час проведення експертизи присутність обстежуваної особи та обвинуваченого не є обов`язковою. Травма вуха (наскрізна рана) потерпілого могла статися від предмету з обмеженою площиною дії скоріш за все балонного ключа. При даному травмуванні потерпілий міг втратити свідомість.

Під час проведення слідчого експеременту 07.08.2019 року, ОСОБА_7 показав місце на території комори в с. Путиловичі Лугинського району та розповів за яких обставин 13.05.2019 біля будинку охорони між ним та потерпілим виник конфлікт, як потерпілий наніс йому удари балонним ключем по голові й лівій руці, як він забрав у потерпілого даний ключ та куди при цьому наніс потерпілому удари по обличчю та голові, затим показав, як на машині поїхав на автостоянку TIR, віддав працівникам поліції балонний ключ, відібраний у потерпілого.

Копією обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000062 від 14.05.2019, наданого стороною захисту, яким ОСОБА_12 висунуто обвинувачення в тому, що він 13.05.2019 о 13 год. 30 хв. перебуваючи на території складу в с. Путиловичі Лугинського району Житомирської області в ході сварки наніс балонним ключем удар в область голови ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому ушкодження у виді рани в лівій тем`яній ділянці голови.

Копією ухвали Коростенського районного суду Житомирської області від 20.05.2021 у справі 281/772/19, що також надана захисником, якою кримінальне провадження № 0000062 від 14.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши вище вказані зібрані по кримінальному провадженні докази в їх сукупності суд прийшов до обґрунтованого висновку, що 13.05.2019 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території складу в с. Путиловичі, Лугинського району, під час сварки з ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_12 балонним ключем та руками удари в різні частини тіла, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а вказане спростовує доводи апеляційної скарги захисника про те, що зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке він засуджений.

Вказані дії ОСОБА_7 судом правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, а призначене йому судом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Посилання захисника на те, що в діях його підзахисного відсутній склад кримінального проступку, передбачений ч.2 ст.125 КК України, оскільки він діяв перебуваючи у стані необхідної оборони, або перевищуючи її межі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як видно з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження на підставі особистих неприязних відносин, доказів які б свідчили про те, що він захищався від протиправних дій ОСОБА_12 по кримінальному провадженні не здобуто, а зібрані по кримінальному провадженні докази крім цього свідчать про те, що спочатку ОСОБА_12 наніс удари балонним ключем по руці та голові ОСОБА_7 , а після того як ОСОБА_12 припинив наносити удари обвинуваченому, останній відібрав у нього балонного ключа та завдав ним та руками удари по різних частинах тіла потерпілого.

Суд дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам зокрема, показанням обвинуваченого, потерпілого та показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обґрунтовано прийняв до уваги, як докази вчинення обвинуваченим вказаного кримінального проступку показання вказаних свідків і показання потерпілого, оскільки вони узгоджуються між собою та іншими зібраними по кримінальному провадженні доказами, які викривають ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, за який його засуджено. Між тим, суд обґрунтовано не взяв до уваги показання обвинуваченого, розцінивши їх як спосіб захисту, рішення суду в цій частині є належно мотивованим, з ним погоджується колегія суддів.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 13.05.2019 о 15 год. 30 хв. перебував на території складу в с. Путиловичі, Лугинського району. В цей час між ним та ОСОБА_12 зав`язалася розмова, яка переросла у сварку. В ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_12 та нічого не пояснюючи підняв з землі балонний ключ, яким наніс останньому удари в різні частини тіла, після чого залишивши балонний ключ почав наносити удари руками по тілу потерпілого. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синця на обох повіках лівого ока з переходом на ліву вилицю, синця на нижній повіці правого ока, синця по передній та лівій передньо-боковій поверхням верхньої частини шиї, рани в лівій завушній ділянці, синця в правій підключичній ділянці з переходом на передню поверхню лівого плечового суглоба, підвивиху 24 зуба, які згідно висновку експерта № 418 відносяться, до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Як визнав суд, 13.05.2019 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебував на території складу в с. Путиловичі, Лугинського району, Житомирської області. В цей час між ним та ОСОБА_12 зав`язалася розмова, яка переросла у сварку. В ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно ОСОБА_7 наніс ОСОБА_12 балонним ключем та руками удари в різні частини тіла. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синця на обох повіках лівого ока з переходом на ліву вилицю, синця на нижній повіці правого ока, синця по передній та лівій передньо-боковій поверхням верхньої частини шиї, рани в лівій завушній ділянці, синця в правій підключичній ділянці з переходом на передню поверхню лівого плечового суглоба, підвивиху 24 зуба, які згідно висновку експерта № 418 відносяться, до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Як видно з матеріалів кримінального провадження суд, розглядаючи справу та постановляючи вирок, не вийшов за межі обвинувачення, висуного прокурором ОСОБА_7 , про що зазначає в апеляційній скарзі захисник, розбіжності, які містяться у змісті обвинувального акту та вироку суду, щодо обставин вчинення кримінального проступку не свідчать про те, що суд порушив вимоги ст.337 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлено собі із зазначенням місця, часу способу та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Вирок суду відповідає вимогам ст.374 КПК України. Посилання в апеляційній скарзі адвоката на те, що у вироку суду не зазначена точна адреса нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та не ідентифіковано предмет за допомогою якого нібито ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження потерпілому балонний ключ, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як видно з матеріалів кримінального провадження, суд у вироку зазначив обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема його місце, яке було встановлені судом під час розгляду кримінального провадження, а саме: території складу в с. Путиловичі, Лугинського району. Також, суд встановив знаряддя за допомогою якого ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яким є балонний ключ. Діюче законодавство не вимагає від суду зазначати у вироку його тип, розмір та вагу, про що зазначає адвокат в апеляційній скарзі.

Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України в резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою суд приймає рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та вказує відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту вироку районного суду видно, що суд ухвалив ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Колегія суддів вважає, що не зазначення судом у вироку про визнання ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні, не є істотним порушенням вимог ч.1 ст.412 КПК України, які тягнуть за собою зміни чи скасування прийнятого по справі рішення суду, про що зазначає в апеляційній скарзі адвокат.

З матеріалів кримінального провадження видно, що показання потерпілого ОСОБА_12 , які він давав в судовому засіданні, відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення і суд їх зазначив у вироку, підстав вважати, що вони є завідомо неправдивими, про що вказує в апеляційній скарзі захисник, у апеляційного суду немає. Також, немає підстав в колегії суддів вважати, що з врахуванням звукозапису судового засідання від 31.05.2021, показання, які давав свідок ОСОБА_9 , істотно різняться з його показаннями, викладеними у вироку суду, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, стороною захисту в суді заявлялось письмове клопотання про визнання недопустимими доказами по кримінальному провадженні: акту судово-медичного обстеження №285 щодо ОСОБА_12 , висновку судово-медичної експертизи №418. Також, в судовому засіданні перевірялись доводи адвоката про визнання недопустимим доказом у кримінальному провадженні протоколу слідчого експеременту за участю ОСОБА_7 від 20.07.2019 з використанням відеозапису та фотозйомки. Дані клопотання районний суд розглянув та відмовив у їх задоволенні. Вказані докази районний суд визнав допустимими доказами, рішення суду в цій частині є належно обґрунтованим, з ним погоджується колегія суддів.

Крім цього, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції перевірялись доводи захисника про істотні порушення вимог КПК України, які допустив орган досудового розслідування, зокрема, про те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст.125 КК України 25.06.2019 року, однак відомості в ЄРДР про це були внесені лише 17.07.2019 року, про те, що черговий Лугинського віділення поліції ОСОБА_14 , який заповнив та видав ОСОБА_12 направлення на СМЕ до внесення відомостей в ЄРДР не зазначений у постанові про призначення групи слідчих від 14.05.2019 року, як особа, яка має повноваження на проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Вказані доводи адвоката судом були перевірені та визнані необґрунтованими, з таким рішенням суду погоджується і апеляційний суд. Також районним судом дана належна оцінка і доводам захисника про відсутність умислу у ОСОБА_7 на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , вказаним доводам суд дав належну оцінку, з якою погоджується і колегія суддів.

Досудове слідство та суд не допустили істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку суду.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, скасування вироку суду та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Між тим, з матеріалів кримінального провадження видно, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 13.05.2019, а на час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції пройшли строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України, а тому колегія суддів вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від покарання, призначеного судом першої інстанції за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 1530 грн.

Керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 ч.2 КПК України вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.09.2021 року, щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання, призначеного судом першої інстанції за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 1530 грн.

В решті вирок вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційнаскаргабезпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягомтрьохмісяців з дня її проголошення.

Судді: