Справа № 185/270/23
Провадження № 1-кп/185/287/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 10 жовтня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Сніжківка, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ),

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року, точну дату та час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи в лісовому масиві неподалік вул. Соснової в с. Сніжківка, Ізюмського району, Харківської області, на колишніх позиціях військовослужбовців рф, не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами та доповненнями) та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами та доповненнями), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, знайшов ручну осколкову гранату Ф-1 з уніфікованим запалом УЗРГМ-2, яка, належить до категорії бойових припасів та виготовляється промисловим способом, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на заволодіння осколковою гранатою Ф-1, достовірно знаючи, що за зберігання без належного дозволу передбачена кримінальна відповідальність, тим самим, незаконно придбав бойовий припас, який переніс до нежилого домоволодіння по АДРЕСА_1 , де незаконно, не маючи на те передбаченого законом дозволу зберігав до 09 жовтня 2022 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 09 жовтня 2022 року приблизно о 17.00 годині, після конфлікту із сусідом ОСОБА_8 , який виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, взяв у покинутого будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , раніше сховану гранату, та пішов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому знаходилися ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зайшовши на територію вказаного домоволодіння, достовірно знаючи, що в житловому будинку перебувають ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою залякування, вийняв чеку з осколкової гранати Ф-1 та кинув гранату в тамбур будинку внаслідок чого стався вибух, чим створив реальну загрозу для життя і здоров`я потерпілих, які знаходилися в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за:

- ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу;

- ч. 4 ст. 296 України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю суду показав, що у вересні 2022 року він знайшов гранату в лісі та приніс її додому за адресою: АДРЕСА_1 і сховав за адресою АДРЕСА_1 . Гранату брав для захисту від росіян. 09 жовтня 2022 року, сусідська собака, через яку були сварки, забігла у двір та все перевернула зі столу. Тоді він зайшов до сусіда ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і почав говорити про те, що сталося. Кремянський ОСОБА_11 вдарив обвинуваченого рукою. Обвинувачений пішов, взяв гранату і повернувшись, відчинив двері у хату і сказав: « ОСОБА_11 , ще раз ти піднімеш на мене руку, вкрадеш щось у мене з двору, піняй на себе. А це тобі попередження». Вийшов з хати, зачинив двері і кинув гранату в тамбур. Сам пробіг 3 метри і сховався за кут будинку, щоб не постраждати від осколків. Він нікого не хотів вбивати, а хотів лише налякати. Коли він знайшов гранату, росіян вже в м. Ізюмі не було. Це все відбувалося в будинку ОСОБА_12 . ОСОБА_13 був у них в гостях. Граната була Ф-1 і йому відомо, що ураження осколками від гранати 50 метрів. Попросив вибачення у потерпілих. ОСОБА_14 скоєному розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває. 09 жовтня 2022 року біля 17.00 години, ОСОБА_15 зайшов в двір їх будинку за адресою: АДРЕСА_2 та посварився з іншим сусідом ОСОБА_16 , та намагався битися. Потім вони пішли додому, а обвинувачений до себе додому. Потім через деякий час обвинувачений знову прийшов, почав щось говорити. Потім в тамбурі, при вході в будинок, зірвалася граната.

Будинок належить батькові потерпілого. Сварку була із-за собаки ОСОБА_11 . Коли був вибух, в будинку знаходився він, його дружина, донька, а ОСОБА_13 , знаходився в кухні. Від вибуху його оглушило. Після вибуху, потерпілий пішов додому до обвинуваченого, та запитував в нього, що він робить. Він нічого не відповів. Потім викликали поліцію. Після вибуху, в тамбурі було розбито вікно, двері. Просив призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває. 09 жовтня 2022 року близько 17.00 години, вона була на кухні, і побачила, що сусід ОСОБА_17 та її чоловік стоять розмовляють. Потім прийшов ОСОБА_18 та почав сваритися із сусідом ОСОБА_11 . Намагався битися. Потім ОСОБА_18 розвернувся та побіг до двору. Вона вийшла на ганок і сказала, щоб хлопці заходили до хати. Потім вона почула, що ОСОБА_18 знову повернувся. Чула його голос і вирішила вийти до нього поговорити. Вона не встигла вийти, почула вибух, і її оглушило. Чоловік стояв не далеко та сказав, що це граната. Коли відкрили двері, то побачили, що вибиті вікна. Вони пішли до ОСОБА_18 та запитали, що це таке. Обвинувачений нічого не відповів. Потім вони пішли додому і вона почала викликати поліцію. В момент вибуху чоловік стояв при вході в іншу кімнату, ОСОБА_17 сидів на кухні. Вони зрозуміли, що це ОСОБА_19 , бо він розмовляв, бачила, що він прийшов. Просила призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває. 09 жовтня 2022 року ближче до вечора, точного часу не пам`ятає, коли він був у гостях в ОСОБА_9 , який мешкає по АДРЕСА_2 , то прийшов ОСОБА_18 , який був випивший і намагався дратися. У нього нічого не вийшло, і він пішов додому. ОСОБА_20 потерпілий з Єхнічем находилися на кухні, а дружина ОСОБА_12 була в прихожій і через хвилин 10, як пішов обвинувачений, відбувся вибух гранати у веранді. Потім вони звернулися до солдатів і їх відвезли до поліції. Крім ОСОБА_19 , у них більше нікого не було. Просив призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Хоч обвинувачений ОСОБА_3 і визнав вину повністю, його вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, прийняту від ОСОБА_7 , відповідно до якого, остання просила вжити заходів до сусіда ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , котрий 09 жовтня 2022 року близько 16 години, перебуваючи на її подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту з сусідом ОСОБА_11 , коли вони перебували в помешканні, кинув предмет, схожий на гранату, після якого пролунав вибух, в результаті чого пошкоджено її майно /а.к.п. 82-83/.

Протоколом огляду місця події від 10 жовтня 2022 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , територія даного будинку являється огородженою металевою огорожею сірого кольору. Вхідні ворота є зачиненими (не закриті на замок). Відкривши браму, на даній території знаходяться по ліву сторону одноповерховий будинок, перед яким розміщений виступ із сходинок, коридор, який є вимурованим з сходової клітини, перед вище описаним будинком розміщені склоподібні частинки. З виступу будинку (коридор) присутні вікна, котрі з лівої та правої сторони є розбитими, дві пари. Двері до даного коридору будинку є відкритими, білого кольору, котрі є пошкоджені (точкоподібними та неправильної форми пошкодженнями різного типу та розміру). Також після вищеописаних дверей, зайшовши в коридор, зліва та з права стіни сірого кольору із такими ж пошкодженнями, як двері. На підлозі коридору розміщене сміття різного типу (ймовірно штукатурний та фарбувальний елемент у твердому та порошкоподібному стані. Біля входу до даного коридору знаходяться два черевики, жіночі, чорного кольору, які розвернуті в різні сторони із рваними пошкодженнями. На лівому краї даної коридорної площини знаходиться металевий фрагмент, котрий поміщено у конверт № 1 «Національна поліція України, Слідче управління» із пояснювальними записами та вилучено. Далі за двома вищеописаними черевиками, правіше, розміщений резиновий чорний тапок, далі від якого розміщена металева стрічка внизу із роздвоєнням та двома круглими прорізами і рівно до кінця розміром близько 7 сантиметрів, яку поміщено у конверт № 2 «Національна поліція України, Слідче управління» із пояснювальними записами та вилучено. Вище вилученого останнього фрагмента, розміщений циліндричний замок із корпусом та ключем в середині. Також в даній коридорній площині розміщено ще декілька пар взуття різного типу, на котрих наявні рвані пошкодження. Також біля вищезгаданого тапочка, резинового чорного, біля задньої частини, розміщений металевоподібний фрагмент, котрий поміщено у конверт № 3 «Національна поліція України, Слідче управління» із пояснювальними записами та вилучено. Пройшовши далі, розміщені двері, котрі ведуть до приміщення хати. Двері дерев`яні, білого кольору із пошкодженнями круглоподібної та неправильної форми різного типу та форми. Всі описані пошкодження ймовірно спричинені внаслідок вибуху предмета невідомого походження. Відкривши двері до приміщення, обстановка в домі не порушена, але двері вхідні пошкоджені /а.к.п. 85-95/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11 жовтня 2020 року, за участю підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_3 розповів і показав на місці, як він 09 жовтня 2022 року близько 17.00 години взяв гранату та прийшов в будинок Єхніч, як висмикнув кільце гранати та кинув гранату у тамбур будинку Єхніч, а сам сховався за кут будинку. Цим він хотів лише налякати ОСОБА_10 /а.к.п. 156-158/.

Висновком експерта № СЕ-19/121-22/15054-ВТХ від 20 грудня 2022 року, згідно якого об`єкти виявлені на місці події 10 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 являються осколками ручної гранати Ф-1 після вибуху.

Ручна осколкова граната Ф-1 належить до категорії бойових припасів та виготовляється промисловим способом.

У даному випадку вибух ручної гранати Ф-1 стався за допомогою штатного засобу підриву, а саме уніфікованого запалу типу УЗРГМ-2.

Вибух ручної осколкової гранати Ф-1 стався за тих обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_7 на,ОСОБА_6 , ОСОБА_8 /а.к.п. 96-102/;

Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи досліджені протокол огляду місця події, протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , висновок експертизи, показання потерпілих та обвинуваченого, в їх сукупності, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за:

- ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу;

- ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /а.к.п. 117/, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий /а.к.п. 125-147/, перебуває на обліку Ізюмського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області як засуджений з випробовуванням /а.к.п. 148/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.к.п. 113/.

Суд вважає, обвинуваченого ОСОБА_3 раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Так, з системного аналізу кримінального закону, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину. Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2019 року ОСОБА_3 був засудженийза ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, який набрав законної сили 01 грудня 2020 року відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року. Тобто, іспитовий строк у засудженого ОСОБА_3 за цим вироком сплив 01 грудня 2021 року, а його перебування на обліку у відповідному органу пробації на 05 січня 2023 року не є підтвердженням відсутності погашення судимості. Отже, враховуючи викладене, ОСОБА_3 є особою, що не має судимості відповідно до вимог ст. 89 КК України.

А тому суд, з формулювання обвинувачення, вважає за необхідне виключити посилання, що «ОСОБА_3 будучи раніше судимий за вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення, на шлях виправлення не став та під час відбування покарання з випробуванням знов скоїв тяжке кримінальне правопорушення».

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив два тяжкі злочини з використанням умов воєнного стану, визнав вину повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, раніше відповідно до вимог ст. 89 КК Українине судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції статей за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ст. 70 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи в сумі 8237 грн. 76 коп. /а.к.п. 110/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 у остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 у рахувати з часу його затримання, тобто, з 13 жовтня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 8237 грн. 76 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: 2 фрагменти корпусу ручної гранати Ф 1 (осколки) та 1 фрагмент запалу УЗРГМ, які зберігаються у приміщенні Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Ізюм, площа Садова, 18/75 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1