КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/4453/2022 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 обраховувати з 21 год. 43 хв. 29.10.2022 і до 21 год. 43 хв. 27 грудня 2022 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу - застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби за адресою постійного проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 , або ж у вигляді застави в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята без врахування аргументів захисту.

На переконання сторони захисту слідчим не доведено слідчому судді обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри, наявність хоча б одного з ризиків, визначених ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, що відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, повинно було стати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Під час складання клопотання ні слідчим, ні прокурором не дотримані вимоги ст.184 КПК України, на що слідчий суддя уваги не звернув і не відреагував на порушення закону у процесуальному порядку.

Зокрема, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України в клопотанні відсутній виклад обставин, які давали підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються. Відсутнім є також, посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Тобто, виклад подій ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення. Існування реальних обставин, які б могли свідчити про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, в клопотанні не зазначено.

Одночасно, фактичні обставини, які на думку сторони обвинувачення, свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення ним злочинів, не мають причинно-наслідкового зв`язку між протиправною, за версією обвинувачення, поведінкою підозрюваного та наведеними в клопотанні фактами.

Також, стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання не надано доказів (посилання на докази), які б об`єктивно могли свідчити про зв`язок ОСОБА_7 із кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких він підозрюється, які б були в розумній мірі достатніми та пропорційними, щоб виправдати подальше розслідування та повідомлену підозру, а також застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, тим більше без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Крім того апелянт вказує на невірну кваліфікацію діяння. Стороною обвинувачення фактично двічі (навіть, тричі) враховано обставину «вчинення злочину злочинною організацією» як кваліфікуючу у самостійному складі кримінального правопорушення, а також із посиланням на ч.4 ст.28 КК України, що не передбачено чинним кримінальним законодавством. Відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, тобто відсутність такої діяльності, у свою чергу виключає існування у діях підозрюваного й складу похідного правопорушення за ч. 1 ст. 255 КК України та необґрунтованість кваліфікації підозри за ч. 3 ст. 369 КК України.

В порушення п.4 ч.1 ст.184 КПК України, в клопотанні слідчого та в порушення ст. 370 КПК України в оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутнє обґрунтування існування ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, немотивована безпосередня мета застосування запобіжного заходу, закріплена в ч.1 вказаної процесуальної норми, для забезпечення якої запобіжний захід застосовується.

В порушення п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, в клопотанні мало місце лише посилання, але відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Також апелянт звертає увагу на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали в частині не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. А також, що слідчим суддею не враховано обставини визначені ст. 178 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що у провадженні слідчих Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0000315 від 23.04.2021 за підозрою групи осіб у незаконній організації та функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, бездіяльності працівників правоохоронного органу щодо незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, надання неправомірної вигоди та отримання неправомірної вигоди працівниками Національної поліції України за невжиття передбачених законодавством заходів та приховування виявленої ним незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, незаконного збагачення, вчинених у складі злочинної організації, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 209, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255 КК України.

29.10.2022 о 21 год. 43 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

30.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України.

01.11.2022 року слідчий першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , без визначення розміру застави.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, за злочин за ч. 1 ст. 255 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, аналіз матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи беззаперечно вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

01.11.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою. Встановлено, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 обраховувати з 21 год. 43 хв. 29.10.2022 і до 21 год. 43 хв. 27 грудня 2022 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, прийшов до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя врахував, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, за злочин за ч. 1 ст. 255 КК України передбачено покарання у виді позбавляння волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

За таких обставин, хоча і враховуючи той факт, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше не судима, одружений, має двох неповнолітніх дітей, має визначене місце реєстрації і проживання, має захворювання хребта, займається волонтерською діяльністю, слідчий суддя у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, керівну і організаційну роль ОСОБА_7 , і прийшов до висновку про доведеність прокурором ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 в подальшому при здійсненні досудового розслідування в якості запобіжного заходу належить утримувати під вартою.

Підстав для визначення ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту за доводами сторони захисту слідчий суддя не вбачав, як і підстав для визначення йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави, з огляду на положення п.4 ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.255 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано не в повній мірі.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що слідчим та прокурором в клопотанні та під час судового засідання доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, на думку слідчого судді матеріали судового провадження за клопотанням слідчого дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Разом з тим, встановивши зазначені обставини, суд не навів в ухвалі достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та відповідно, не обґрунтував наявність обставин застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).

Всупереч твердженням апелянта, суд першої інстанції вірно встановив, що існують ризики заявлені у клопотанні слідчого та наявність обґрунтованості підозри ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України. Проте обмежившись лише посиланням на законодавчі норми кримінального процесуального закону застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належним чином не обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).

Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).

Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).

Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення про застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є невмотивованим.

Колегія суддів, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, встановлено, що 30.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України, сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88; Котій проти України п. 42; Влох проти Польщі п. 108; Erdagoz v. Turkey п. 51; Cebotari v. Moldova п. 48).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження свободи особи має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (див. також справу «Буткевічюс проти Литви» (N 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого не в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не визначив мету та цілі, які стоять за ним, а тому колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, особи підозрюваного ОСОБА_7 та практики Європейського суду з прав людини, а саме ст. 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Підстав, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу за матеріалами справи не встановлено.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, а саме, що він є особою, яка раніше не судима, одружений, має двох неповнолітніх дітей, має визначене місце реєстрації і проживання, має захворювання хребта, займається волонтерською діяльністю, незначний ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню. На підставі чого ухвалу слідчого судді слід скасувати та постанови нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід на думку колегії суддів буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотанняслідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погодженого прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, до 27 грудня 2022 року включно, крім випадків надання медичної допомоги чи повітряної тривоги.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" з-під варти звільнити.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_7 ,наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися цілодобово із місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням надання невідкладної медичної допомоги чи повітряної тривоги;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії даної ухвали встановити до 27 грудня 2022 року включно.

Негайно доставити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , де звільнити його з-під варти.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 , і повідомити про це слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , та прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 .

Виконання ухвали покласти на слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .