Код суду 233 Справа № 225/6117/15-к
Вирок
Іменем України
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Артемово м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, має середню освіту, не одружений, дітей не має, працездатний, не працює, ніде не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 17.01.2006 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 187 ч. 4, 186 ч. 5, 70 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі;
- 30.07.2012 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст.ст. 391, 71, 72 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільнений 29.11.2013 року по відбуттю строку покарання;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, суд -
06.09.2015 року близько 23 годин 00 хвилин ОСОБА_10 разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 на автомобілі ВАЗ 2101, д.р.н НОМЕР_1 , прибув до магазину «777», що розташований по проспекту Шахтарів м. Торецька (на час події проспект Свердлова м. Дзержинська) Донецької області, де зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_7 . При зустрічі між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з невстановлених судом причин стався нетривалий конфлікт. Після завершення даного конфлікту ОСОБА_10 разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 поїхали від вказаного магазину по вулиці Центральній м. Торецька (на час події вулиця Дзержинського м. Дзержинська) в напрямку Центральної міської лікарні, однак біля будинку №21 по вулиці Центральній м. Торецька зупинились аби полагодити автомобіль.
07.09.2015 року приблизно о 00 годин 40 хвилин до вищевказаного будинку також прибув ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Побачивши ОСОБА_7 , ОСОБА_10 поклав у кишеню своїх шортів саморобний ніж, за допомогою якого лагодив автомобіль. Після цього між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 продовжився раніше виниклий словесний конфлікт, який за невстановлених судом обставин переріс у бійку, під час якої вони обидва, не втримавши рівновагу, впали на землю. В цей час ОСОБА_10 , розуміючи протиправний характер своїх дій, а також те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є протиправним, діючи цілеспрямовано, з прямим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкодженьОСОБА_7 , у той час коли ОСОБА_15 знаходився обличчям до нього в положенні лежачі, дістав з кишені шортів, вдягнених на ньому, саморобний ніж та завдав один удар клинком ножа в область черевної порожнини потерпілого. В наслідок протиправних дій ОСОБА_10 . ОСОБА_7 було заподіяно проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунка, яке, як небезпечне для життя в момент заподіяння, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 07.09.2015 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 займався ремонтом своєї машини у знайомого майстра в м. Торецьку, алкоголь того дня не вживав, і взагалі він алкоголь не вживає. Коли вони уїжджали, то майстер попросив купити і привезти йому продукти харчування, тому вони заїхали до магазину «777». Біля магазину вони побачили компанію, в якій був ОСОБА_16 , якого він знав як працівника колонії, в якій він раніше відбував покарання у виді позбавлення волі. Вадим одразу підійшов до нього до машини і почав хамити. Він спочатку не звернув уваги. Коли вони виходили з магазину, після того, як скупилися, то ОСОБА_17 прямо на порозі магазину почав його ображати, потім між ними сталася нетривала бійка. Під час бійки він «отримав» по обличчю, після чого поїхав з того місця. Коли вони завезли майстру продукти, то він хотів ще раз заїхати до цього магазину, але побачив, що компанія ОСОБА_18 ще там, тому поїхав далі не зупиняючись. Дорогою в машині почало зникати світло, тому вони під`їхали на стоянку до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Було вже близько 12 години ночі. Там він відкрив капот і багажник, та почав з`ясовувати, в чому проблема. ОСОБА_11 в цей час пішов розмовляти з двома військовими, які стояли біля магазину. Згодом він підняв голову і побачив, як до магазину під`їхали дві машини, з однієї з яких вийшов ОСОБА_7 зі своєю дружиною, а з іншої машини вийшов ОСОБА_14 та ще один чоловік, якого він до цього бачив біля магазину «777», але він його не знає. Коли він їх побачив, то поклав до кишені своїх шортів саморобний ніж, зроблений з металевої шкільної лінійки, довжина леза приблизно 5-7 см, ручка дерев`яна, яким він ремонтував машину, для самозахисту. Вони одразу почали підходити до нього. Він не хотів спілкуватись з ОСОБА_7 , відходив від нього в глибину двору, але він йшов за ним, потім він йшов до машини, а ОСОБА_7 знову за ним йшов. Це тривало приблизно 10-15 хвилин, і весь цей час ОСОБА_17 і його дружина висловлювали на його адресу образливі слова, в тому числі нецензурні. В кінці кінців ОСОБА_17 першим його вдарив і вони обидва впали на землю. Вже на землі ОСОБА_17 затиснув його шию рукою, а іншою рукою продовжив бити по голові. Він в цей час знаходився на землі на правому боці, а ОСОБА_17 на лівому, але більше на ньому зверху. В цей час він дістав однією рукою з кишені ніж та махнув ним один раз. Він навіть не зрозумів, поранив він ОСОБА_17 , чи ні. Потім, начебто, до них підбігли інші люди і їх розтягнули. Бійка тривала 10-15 секунд. Коли він встав, то побачив, що ОСОБА_17 мовчить і більше агресії не виявляє. Тоді він та ОСОБА_11 сіли до машини і хотіли швидко поїхати, але ОСОБА_17 та ОСОБА_14 перегородили їм дорогу, ОСОБА_14 вдарив ногою по машині, від чого залишилася вм`ятина. Потім їм все ж таки вдалося виїхати. Дорогою, приблизно на 800 м, він усвідомив, що досі тримає у лівій руці ніж, лезо якого зігнулося, і викинув його у вікно. Він не звернув увагу, чи була на ножі кров. Він навіть не зрозумів, що поранив ОСОБА_17 , бо останній поводив себе бадьоро, ні на що не скаржився. Вважає, що ОСОБА_7 , приїхавши на двох машинах разом зі своїми знайомими, ходів завдати йому шкоди, побити, а може і вбити, тому злякався за своє життя та здоров`я, оскільки ОСОБА_7 є значно вищій та сильніший за нього, в зв`язку з чим йому довелося застосувати ніж з метою самозахисту. Умислу на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень він не мав. Він ні до кого не звертався з проханням організувати зустріч з ОСОБА_7 після того, як вони посварилися біля магазину «777», чоловіка на ім`я ОСОБА_19 та прізвисько « ОСОБА_20 » він особисто не знає, тільки чув про нього, біля магазину « ОСОБА_21 » такого чоловіка не було. Зазначив також, що ОСОБА_7 , як і весь персонал колонії зневажливо ставився до засуджених, в тому числі і до нього, знущався з нього в той час, коли він відбував там покарання, а тому подумав, що він вирішив його «дістати» і на волі. Під час слідчого експерименту він показання давав добровільно без будь-якого примусу або тиску з боку працівників поліції, не пам`ятає, чи зачитували протокол вголос. Після того, як за нього внесли заставу, він приїжджав до потерпілого до лікарні, спілкувався з ним. Під час розмови ОСОБА_17 плакав, вибачався, казав, що сам винен в усьому. Його мати передавала гроші мамі ОСОБА_17 на лікування в сумі близько 5000 грн, пропонували надати ще за потреби. Думає, що ОСОБА_17 потім змінив свою поведінку і почав наговорювати на нього під впливом іншої особи. Як утворилися тілесні ушкодження у дружини ОСОБА_7 він не знає, він її лише відштовхнув, коли ставав на ноги з землі. Цивільний позов прокурора він не визнає, оскільки вважає, вже надавав потерпілому гроші на лікування і готовий був дати ще, але той відмовився.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він раніше до події кримінального правопорушення не був знайомий з ОСОБА_10 в один з днів на початку вересня 2015 року, приблизно о 23:00 год. він та його знайомі, загалом приблизно 5 осіб, в тому числі його цивільна дружина, стояли біля магазину «777» в м. Торецьк (раніше Дзержинськ) та спілкувались. Вони були трохи випивши, бо поминали спільного знайомого, який загинув під час обстрілу. Поруч стояла машина одного з чоловіків з їх компанії. В цей час під`їхав ОСОБА_10 на темно-червоній «ниві» та зробив їм зауваження, що їх машина припаркована неправильно. Після цього власник машини перегнав її в інше місце, а ОСОБА_10 зробив розворот та припаркувався впритул до їх компанії, навіть при цьому зачепив одного з хлопців, але з цього приводу ніхто ніяких претензій йому не висував, лише зробили зауваження. Після цього ОСОБА_10 вийшов з машини і був налаштований негативно. ОСОБА_10 почав ображати його, казав йому, що знає, що він колишній працівник колонії, де він відбував покарання. Він поросив ОСОБА_10 не висловлювати образи на його адресу, не хотів роздмухувати конфлікт. З ОСОБА_10 в машині ще був один чоловік, але він не втручався у розмову. Він запропонував ОСОБА_10 відійти та поговорити наодинці, що вони і зробили. Коли вони вдвох відійшли від компанії, він бачив, що там відбулася якась незначна потасовка, але не знає точно, хто в ній брав участь. Потім ОСОБА_10 почав відходити і нього і почав висловлювати на його адресу погрози: «Ходи та оглядайся, тепер тобі не жити!» Він взагалі не зрозумів, чим це викликано. Він дійсно раніше працював на посаді начальника відділення виховної роботи в установі виконання покарань, але з ОСОБА_10 він ніяк не перетинався. Потім ОСОБА_10 зі своїм другом сходили до магазину, вийшли звідти з пляшкою горілки, сіли в машину і поїхали. Через певний проміжок часу, приблизно о 01:00 год. йому зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_22 , якого вже немає в живих, який сказав, що йому відомо про конфлікт, який у нього відбувся з ОСОБА_10 , запропонував зустрітися та все вирішити. Оскільки він доже добре зав ОСОБА_23 , довіряв йому, беручі до уваги, що ОСОБА_10 висловлював погрози в його бік, то він вирішив погодитись на зустріч, щоб остаточно залагодити конфлікт. Тоді він взяв таксі та приїхав до магазину на вул. Дзержинського, який зазначив в розмові ОСОБА_24 . Разом з ним була його цивільна дружина. Хто там був ще, він не пам`ятає, можливо хтось ще приїжджав, але то не були його знайомі. ОСОБА_25 одразу підвів його до ОСОБА_10 і вони почали спілкуватись, ОСОБА_10 при цьому щось тримав у руці, але він не помітив, що саме. Розмова була нетривала, після чого ОСОБА_10 раптово наніс йому удар в обличчя, від якого він впав обличчям донизу, а ОСОБА_10 ще декілька разів вдарив його у живіт. Він жодного разу ОСОБА_10 не вдарив, його цивільна дружина намагалася відтягнути ОСОБА_10 від нього. Потім ОСОБА_10 швидко стрибнув у машину разом зі своїм другом, і вони поїхали. Він одразу не помітив ножового поранення, мабуть через стрес, а коли помітив, то одразу звернувся до лікарні, де йому того ж дня зробили операцію. У ОСОБА_10 того дня він не помітив будь-яких тілесних ушкоджень. Під час лікування ОСОБА_10 передавав його матері грошові кошти, суму точно назвати не може. Машину ОСОБА_10 ніхто не пошкоджував.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_10 з дитинства, проживали в одному під`їзді, ОСОБА_10 є його найкращим другом. 07.09.2015 року він разом з ОСОБА_26 цілий день ремонтували автомобіль «Нива», що належить ОСОБА_26 , в майстерні у їх знайомого, закінчили пізно ввечері. Потім вони вирішили заїхати до магазину та купити щось поїсти і приїхали до магазину «777». Біля магазину була компанія з 6-7 осіб, чоловіки та жінки в нетверезому стані, серед них був потерпілий ОСОБА_7 . Він знав, що ОСОБА_7 працював у колонії, де раніше відбував покарання ОСОБА_10 , і саме через ОСОБА_7 . ОСОБА_26 був засуджений вдруге. Особисто він з ОСОБА_7 до цього знайомий не був. Коли вони проходили повз цю компанію, ОСОБА_7 почав зачіпати ОСОБА_26 , ображав його, згадував те, що він раніше засуджений, та іншим чином провокував на конфлікт. Тоді вони підійшли до цієї компанії і між ними виникла сварка, яка переросла у бійку. Побилися він та ОСОБА_26 з одного боку та декілька чоловіків з цієї компанії з іншого боку. Бійка тривала не довго, після чого вони всі заспокоїлися та розійшлися. Після цього він та ОСОБА_26 сіли в свою машину та поїхали в напрямку дому. Але дорогою в машині знову проявилися несправності, і вони зупинилися біля магазину «Домострой», щоб з`ясувати, в чому справа. ОСОБА_26 почав дивитися машину і приблизно через 15-20 хвилин до них під`їхали дві машини, в яких був ОСОБА_7 зі своїми друзями. Ще знаходячись в машинах вони почали вигукувати образи в бік ОСОБА_10 , а коли вийшли, то продовжили провокувати його на сварку, були налаштовані агресивно. Так сталося, що ОСОБА_26 почав окремо спілкуватися з ОСОБА_7 , а він з іншими людьми з цієї компанії, серед них також була дівчина чи дружина ОСОБА_7 . Він бачив, що між ОСОБА_26 та ОСОБА_7 почалася сварка, в ході якої ОСОБА_7 перший вдарив ОСОБА_26 , після чого вони почали бити один одного, потім пали на землю, билися лежачи, каталися по землі. Потім він почав кричати ОСОБА_26 , щоб вони зупинилися, друзі ОСОБА_7 та його дівчина, в свою чергу, кричали ОСОБА_7 , щоб він також зупинився. Бійка тривала до однієї хвилини, і зрештою хлопці встали та розійшлися. Він не бачив ані крові, ані ножа. В ОСОБА_26 була розбита губа. Після цього він та ОСОБА_26 сіли до своєї машини та поїхали додому. Коли вони від`їжджали, то хтось з компанії ОСОБА_7 кидався на машину, на капот, перешкоджаючи їм. Про те, що ОСОБА_7 поранений, він дізнався лише наступного дня.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_7 є її колишнім чоловіком, станом на день події кримінального правопорушення вони же не були одружені, її дівоче прізвище було Бучовська; ОСОБА_10 до цих подій вона не знала. 07.09.2015 року вона була на поминках свого знайомого, після чого вже вночі вона разом зі своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_7 та іншими знайомими продовжили спілкування біля магазину «777», пили пиво. В цей час під`їхала машина «Нива» червоного кольору, за кермом якої був ОСОБА_10 , разом з ним у машині був ще один хлопець. Машина ОСОБА_10 не могла проїхати, бо заважала машина ОСОБА_28 з їх компанії, і він її перегнав в інше місце, щоб звільнити проїзд машині ОСОБА_10 . Потім сталася сварка і бійка між ОСОБА_10 та його знайомим з одного боку та чоловіками з її компанії з іншого боку, причини вона не пам`ятає, однак це тривало не довго, після чого ОСОБА_10 та його знайомий поїхали. Через деякий час вона почула, що хтось комусь зателефонував та запропонував зустрітися з ОСОБА_10 , щоб владнати конфлікт. Припускає, що телефонував ОСОБА_19 на прізвисько « ОСОБА_20 », який вже помер. Тоді вона, ОСОБА_16 та ще один хлопець приїхали на одній машині таксі до магазину « ОСОБА_21 ». Там вже був ОСОБА_10 зі своїм знайомим, ОСОБА_19 «Бос» і ще один чоловік міцної статури. Спочатку ОСОБА_17 і ОСОБА_10 просто розмовляли, інші в розмову не втручались, про що вони розмовляли, вона не пам`ятає. Потім ОСОБА_17 закурив сигарету, і в цей час ОСОБА_10 зненацька його вдарив рукою в обличчя, потім повалив на землю, вона почала захищати ОСОБА_17 і відтягувати ОСОБА_10 від нього, в цей час ОСОБА_10 її відштовхнув і чимсь подряпав їй руку і обличчя. Що саме тримав у руці ОСОБА_10 , вона не бачила. Потім бійка припинилася, ОСОБА_10 та його знайомий сіли в машину та поїхали. Спочатку ОСОБА_17 не скаржився ні на що, але коли вони прийшли додому, то вона побачила, що у нього футболка у крові, а на животі поранення, після чого одразу вони звернулися до лікарні. Вона також зверталася до лікарні та до поліції з приводу тілесних ушкоджень, отриманих нею в той час, як вона намагалася захистити Вадима, але в подальшому не наполягала, щоб когось притягнули за це до кримінальної відповідальності. З ОСОБА_7 вони мають спільну дитину, періодично спілкуються, однак подію кримінального правопорушення не обговорювали.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_10 лише візуально, стосунків ніяких з ним не підтримує, потерпілого ОСОБА_7 знає, періодично з ним спілкується, однак тісних дружніх стосунків н підтримує. В один з днів у вересні 2015 років він був з ОСОБА_29 в одній компанії на поминках спільного знайомого. Після поминок він, ОСОБА_7 , майбутня дружина ОСОБА_18 та ще декілька чоловік продовжили спілкування на вулиці біля магазину «777», всі вони були в стані алкогольного сп`яніння. В цей час до магазину під`їхав на машині обвинувачений ОСОБА_10 зі своїм товаришем. Він думає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 раніше були знайомі. Вони відійшли у бік і про щось говорили, спочатку конфлікту ніякого не було. Потім він на своїй машині повіз Вадима та його дівчину додому, більше з ними нікого не було, вони їхали на одній машині втрьох. Дорогою вони вирішили зупинитись біля магазину «Домострой», це неподалік від того місця, де проживав ОСОБА_17 , а йому необхідно було потім їхати до себе додому в інший бік. Хто саме це запропонував, він не пам`ятає, це було спільне рішення, заздалегідь не планували туди їхати. Там вони знову побачили ОСОБА_10 . Крім ОСОБА_10 там також був хлопець на ім`я ОСОБА_19 , прізвище ОСОБА_30 або ОСОБА_31 , та ще один чоловік, який невдовзі пішов. Вадим знову пішов розмовляти з ОСОБА_10 . Він в цей час відійшов в інший бік з ОСОБА_32 , якого він знав раніше, вони почали просто розмовляти, бо давно не бачилися, розмова тривала 15-20 хвилин. З того місця, де вони стояли, не було видно ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , він не бачив, що між ними відбувалося, про що вони розмовляли, він не чув, будь-яких криків також не чув. Потім він підійшов до ОСОБА_17 , потиснув йому руку і поїхав додому. Вадим викликав таксі і теж поїхав додому. Коли з того місця поїхав ОСОБА_10 , він не звернув уваги. Біля магазину «777» ОСОБА_33 нічию машину не пошкодив, він також машину ОСОБА_10 не бив. Про те, що ОСОБА_17 поранено, він дізнався від нього телефоном наступного дня зранку. Він спитав у Вадима, чому він нічого про це йому не сказав, коли прощалися ввечері, на що ОСОБА_17 відповів, що одразу нічого не відчув.
Відповідно до рапорту помічника чергового ДЧ Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 07.09.2015 року, внесеного до журналу ЄО за №5577, 07.09.2015 року о 04:05до Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області телефоном надійшло повідомлення від медсестри тавмпункту Єніної про те, що була надана медична допомога ОСОБА_7 з діагнозом: колото-різані рани передньої черевної стінки, поперекової області, проникаюче поранення черевної порожнини, садна лоба, носу, обличчя, шиї. Тілесні ушкодження отримав в районі магазину «Домострой» в м. Дзержинську близько 02:00 год. від маловідомого.
08.09.2015 року ОСОБА_7 звернувся до органів поліції із заявою, в якій просить притягнути до відповідальності ОСОБА_34 , який 07.09.2015 року близько 01:00 год. перебуваючи біля будинку №21 по вул. Дзержинського спричинив йому тілесні ушкодження.
Відповідно до протоколу огляду від 07.09.2015 року в столовій хірургічного відділення центральної міської лікарні м. Дзержинська була оглянута футболка коричневого кольору з написом на комірі «ARMANI ExCHANGE». На футболці виявлені пошкодження: розріз на животі та розріз на спині; навколо розрізів наявні плями бурого кольору. Після закінчення огляду дані футболка вилучена.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.09.2015 року була оглянута ділянка місцевості біля кіоску «Союзпечать» біля будинку АДРЕСА_2 . На даній ділянці росте листвяне дерево. На відстані 1,5-1,7 м перед кіоском на асфальті виявлені 4 плями бурого кольору діаметром від 0,6 см до 1,0 см. В ході огляду був вилучений зішкріб речовини бурого кольору з асфальту.
Відповідно до протоколу огляду від 07.09.2015 року з добровільної згоди ОСОБА_10 на був оглянутий автомобіль ВАЗ 2101 темно-червоного кольору, д.р.н НОМЕР_1 , який знаходиться на ділянці місцевості в районі будинку №2 по вул. 50 рокі Жовтня в м. Дзержинську. Під час огляду зовнішніх пошкоджень не виявлено. Під час огляду на лівій водійській двері на відстані 28 см від правого краю двері виявлена пляма бурого кольору, схоже на кров; всередині салону на водійській двері на відстані 0,2 м від краю двері виявлена пляма бурого кольору, поруч розташована пляма витягнутої форми у вигляді потіку; порядок речей в автомобілі непорушений. Під час огляду вилучені змиви речовини бурого кольору.
Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_10 розказав та місці показав, в тому числі за допомогою манекена, про обставини, за яких він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_10 пояснив, що 07.09.2015 року приблизно о 01:00 год. він знаходився біля будинку №21 по вул. Дзержинського в м. Дзержинськ. В цей час до зазначеного будинку під`їхали дві машини, і він зрозумів, що це приїхав ОСОБА_7 , з яким у нього нещодавно відбувся конфлікт біля магазину «777» по пр. Свердлова в м. Дзержинськ. ОСОБА_10 пояснив, що він злякався і пішов до своєї машини ВАЗ 2101 «Нива», де взяв ніж та поклав його в кишеню одягнутих на ньому шортів. Далі ОСОБА_10 пояснив, що під час бесіди з ОСОБА_7 між ними виникла сварка, яка одразу переросла у бійку, в ході якої вони почали наносити один одному удари руками. Під час бійки він та ОСОБА_7 впали на землю, при цьому ОСОБА_7 впав на живіт обличчям донизу, а ОСОБА_10 опинився поруч із ним з боку проїзної частини, на лівому боці. Перебуваючи в цьому положенні ОСОБА_10 правою рукою дістав з кишені вдягнутих на ньому шортів ніж, який він до цього возив в своїй машині, та, утримуючи ніж в правій руці, клинком ножа наніс ОСОБА_7 один удар. При цьому, як пояснив ОСОБА_10 , коли він замахувався ножем, то цілився у поперек ОСОБА_7 , але допускає, що останній міг перевернутися, і він поцілив йому в живіт. Потім їх розмірили і вони встали з землі. Тоді ОСОБА_10 побачив, що лезо ножа погнулося, і поклав його в кишеню. Потім ОСОБА_10 сів до своєї машини, виїхав на вул. Дзержинського та поїхав у бік ЦГБ. Проїхавши торгівельний центр « ІНФОРМАЦІЯ_2 », він дістав з кишені ніж, яким до цього наніс один удар ОСОБА_7 , та викинув у вікно по лівий бік дороги. Під час слідчого експерименту на вказаному ОСОБА_10 місці ніж не було виявлено.
Відповідно до висновку експертизи від 06.10.2015 року №157м/д у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунку, яке утворилося від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, і яке, як небезпечне для життя, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень; забої м`яких тканин та садна обличчя, які утворилися від ударної дії тупих предметів, можливо у строк та за обставин, зазначених у постанові, та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначене ушкодження могло утворитися у строк та за обставин, зазначених у постанові. Характер та локалізація описаного ушкодження свідчить про те, що в момент його заподіяння потерпілий міг перебувати у будь-якому положенні, при якому зазначена область тіла залишалася доступною для нанесення удару, та не могло бути заподіяне коли потерпілий перебував в положенні лежачі обличчям донизу (як вказує підозрюваний).
Відповідно до протоколу від 21.09.2015 року у ОСОБА_7 були відібрані зразки крові.
Відповідно до протоколу від 18.09.2015 року у ОСОБА_10 були відібрані зразки крові.
Відповідно до протоколу огляду від 07.09.2015 року були оглянуті шорти чоловічі чорного кольору та футболка чоловіча сірого кольору, які після закінчення огляду вилучені.
Відповідно до висновку експертизи від 01.10.2015 року №1568 при серологічному дослідженні крові потерпілого ОСОБА_7 встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Відповідно до висновку експертизи від 01.10.2015 року №1567 при серологічному дослідженні крові потерпілого ОСОБА_10 встановлена група А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Відповідно до висновку експертизи від 12.10.2015 року №1571 в слідах на футболці, яка належить потерпілому ОСОБА_7 , доставленій на дослідження, встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, яка властива групі крові самого потерпілого ОСОБА_7 . Так як антиген А в слідах крові на футболці не виявлений, який являється групоспецифічним антигеном для крові підозрюваного ОСОБА_10 , висловитись про можливість походження крові в слідах на футболці саме від підозрюваного виявилось неможливим.
Відповідно до висновку експертизи від 08.10.2015 року №1570 в сліді на тампоні з марлі, доставленому на дослідження, встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові виявлені антигени А і Н. Оскільки для дослідження не доставлений зразок предмету-носія (а саме змиву на марлю з незаплямованої кров`ю ділянки поверхні автомобіля ВАЗ 2121, яка знаходиться неподалік від заплямованої поверхні), зробити категоричний висновок про групову належність крові в сліді об`єкту неможливо, так як міг мати місце вплив забруднень предмета-носія на введені в реакцію діагностичні сироватки. Однак, якщо вважати отриманий результат достовірним, то неможна виключити можливість походження крові в сліді об`єкту від особи групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_10 . Походження крові в сліді об`єкту від потерпілого ОСОБА_7 можливе тільки в якості домішок, так як один із виявлених антигенів, а саме антиген Н, являється групоспецифічним для його крові.
Відповідно до висновку експертизи від 08.10.2015 року №1569 на фрагменті асфальтного покриття, доставленому на дослідження, виявлена кров людини. При серологічному дослідженні крові виявлений тільки антиген Н. Оскільки для дослідження не доставлений зразок предмету-носія (а саме незаплямованого кров`ю фрагменту асфальтового покриття, що знаходиться неподалік від вилученого фрагменту), зробити категоричний висновок про групову належність крові в сліді об`єкту неможливо, так як міг мати місце вплив забруднень предмета-носія на введені в реакцію діагностичні сироватки. Однак, якщо вважати отриманий результат достовірним, то неможна виключити можливість походження крові в сліді об`єкту від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_7 , крові якого властивий антиген Н. В зв`язку з тим, що в сліді крові на фрагменті асфальтового покриття антиген А не виявлений, який являється групоспецифічним антигеном для крові підозрюваного ОСОБА_10 , висловитися про можливість походження крові саме від нього, виявилось неможливим.
Відповідно до висновку експертизи від 12.10.2022 року №1572 на футболці та шортах, які належать підозрюваному ОСОБА_10 , доставлених на дослідження, наявність крові не встановлено.
Відповідно до протоколу від 07.09.2015 року ОСОБА_10 був затриманий цього ж дня о 18:30 год. Під час обшуку затриманої особи нічого не вилучалось.
Суд оцінює зібрані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Переважну більшість досліджених в судовому засіданні письмових доказів суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Виключенням є документи, які стосуються тілесних ушкоджень свідка ОСОБА_35 , оскільки заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не інкримінується, тобто ці обставити не є предметом розгляду у даному кримінальному упровадженні, в зв`язку з чим вказані докази визнаються неналежними.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в показаннях цих осіб є значні розбіжності в частині зазначення обставин, за яких розпочався конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , беручі до уваги те, що свідок ОСОБА_27 на час скоєння кримінального правопорушення була дівчиною потерпілого ОСОБА_7 , тобто близькою йому людиною, а свідок ОСОБА_11 близьким другом обвинуваченого ОСОБА_10 , тобто кожен з них має підстави свідчити на користь свого знайомого, а тому стверджувати про достовірність показань когось із них з твердою упевненістю неможливо, в зв`язку з чим ці обставини вважаються судом невстановленими.
В той же час, всі допитані особи, за винятком свідка ОСОБА_14 , який не був очевидцем безпосередньо боротьби між потерпілим і обвинуваченим, повністю підтверджують те, що ОСОБА_10 спричинив один удар ножем ОСОБА_7 в той час, як вони вдвох знаходились в положенні лежачі на землі.
При цьому жодна особа не підтвердила показання ОСОБА_10 в тій частині, що ОСОБА_7 під час боротьби на землі застосував до нього задушуючий прийом, чим поставив його життя під загрозу, в зв`язку з чим суд критично оцінює такі показання як такі, метою яких є бажання обвинуваченого покращити своє становище та полегшити покарання за скоєне.
Точний механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . ОСОБА_10 суду також встановити не представляється можливим за браком вихідних даних, оскільки потерпілий та свідки не надали відповідної інформації, а обвинувачений під час проведення слідчого експерименту за його участі на досудовому розслідуванні та під час допиту під час судового розгляду описував ці обставини по-різному: під час слідчого експерименту він показав, що в момент заподіяння удару ножем потерпілому він сам знаходився в положенні лежачі на землі на лівому боці, а потерпілий в положенні лежачі на животі, і удар він завдавав правою рукою; в той час як під час допиту він пояснив, що в момент спричинення потерпілому удару ножем він знаходився в положенні лежачі на землі на правому боці, а потерпілий на лівому боці на ньому зверху, і ніж він тримав у лівій руці, що виявив вже коли їхав у машині. В той же час відповідно до висновку експертизи в момент заподіяння тілесного ушкодження потерпілий міг перебувати у будь-якому положенні, при якому зазначена область тіла залишалася доступною для нанесення удару, і таке тілесне ушкодження не могло бути заподіяне коли потерпілий перебував в положенні лежачі обличчям донизу (як вказує підозрюваний).
Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_10 щодо пошкодження свідком ОСОБА_14 його автомобіля ВАЗ 2101 темно-червоного кольору д.р.н НОМЕР_1 , оскільки під час огляду автомобіля слідчим 07.09.2015 року будь-яких зовнішніх пошкоджень на ньому не виявлено.
Оцінюючи дії ОСОБА_10 , суд зазначає, що мотиви, з яких розпочався конфлікт між обвинуваченим та потерпілим не мають значення для кваліфікації, однак зауважує, що ОСОБА_10 , хоча і прямо заперечує існування між ним та потерпілим неприязних стосунків, під час допиту розповідав, що потерпілий, як працівник колонії, під час відбування ним покарання у виді позбавлення волі, начебто, знущався над ним, як засудженим, «гнобив», що свідчить про сформоване негативне ставлення обвинуваченого до потерпілого, що також непрямо підтвердив в своїх показаннях свідок ОСОБА_11 .
ОСОБА_10 не зазначено будь-яких обставин, які б перешкоджали йому уникнути розмови з потерпілим під час їх другої зустрічі біля будинку АДРЕСА_2 , оскільки дійсно побоюючись за своє життя та здоров`я він міг викликати працівників поліції, покликати на допомогу сторонніх осіб, врятуватися втечею, чого ним зроблено не було, тобто він свідомо пішов на контакт з потерпілим, взявши з собою ніж, припускаючи його застосування відносно неозброєного потерпілого.
Дослідженими доказами не доведено, що ОСОБА_10 отримав під час боротьби із ОСОБА_7 будь-які тілесні ушкодження, які б давали підстави вважати, що поведінка потерпілого була протиправною та потребувала відсічі із застосуванням знаряддя (ножа), оскільки за медичною допомогою він не звертався, наявність у нього тілесних ушкоджень після зустрічі з ОСОБА_7 будь-яким чином не зафіксована.
В свою чергу, завдаючи потерпілому удар ножем в область черевної порожнини, де розташовані життєво важливі органи людини, обвинувачений усвідомлював, що такими діями ставить життя останнього під загрозу і бажав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді його травмування.
Згідно з ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК України).
Виходячи з характеру та локалізації тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_7 , спрямованості дій ОСОБА_10 на умисне заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за відсутності явного посягання на його охоронювані законом інтереси, суд вважає, що такі дії ОСОБА_10 за своїми ознаками не становлять необхідної оборони (перевищення її меж), а набувають протиправного характеру.
Враховуючи викладене, суд прийшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених в судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він має дві незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, працездатний, офіційно не працевлаштований, на диспансерних обліках за місцем проживання не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, маж батьків похилого віку, які страждають на хронічні захворювання та потребують сторонньої допомоги.
Відповідно до висновку експертизи від 22.09.2015 року №633 ОСОБА_10 виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості (психопатія збудливого кола нестійкої компенсації - в ред. МКБ-9) В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; не перебував у тимчасово-хворобливому стані. У ОСОБА_10 присутні вище перелічені індивідуально-психологічні характеристики, які певним чином впливають на його поведінку, тобто визначають маргінальний, а в даному випадку, кримінальний характер його дій. ОСОБА_36 у ситуації, що досліджувалася, не перебував в стані фізіологічного афекту (стані сильного душевного хвилювання), або іншого вираженого емоційного стану, який би суттєво вплинув на його поведінку у даний момент. В теперішній час ОСОБА_10 на хронічне психічне захворювання не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає добровільне часткове відшкодування шкоди потерпілому.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_10 , складеної Краматорським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації в Донецькій області», рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року), враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 13-31кс18, обвинуваченому ОСОБА_10 у строк відбування покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 07.09.2015 року по 10.09.2015 року, а також з 12.06.2021 року по день постановлення цього вироку, тобто по 23 листопада 2021 року, включно.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді триманні під вартою до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ОСОБА_34 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з дня затримання правоохоронними органами російської федерації з 12.06.2021 року.
Зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 07.09.2015 року по 10.09.2015 року включно, а також з 12.06.2021 року по день постановлення цього вироку, тобто по 23 листопада 2022 року, включно.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня» м. Торецька задовольнити.
Речові докази: футболку ОСОБА_37 , футболку та шорти ОСОБА_10 , змив РБК, фрагмент асфальтового покриття, зразки крові, передані на зберігання до КЗ Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області відповідно до квитанції №158 від 23.10.2015 року, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1