Справа № 362/6439/21
Провадження № 1-кп/362/340/22
ВИРОК

Іменем України

16.11.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000323 від 07.06.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Василькові Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше засуджений 18.10.2019 Васильківським міськрайонний судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, від відбування якого звільнений з випробовуванням із встановленням іспитового строку на два роки, та

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Путрівка Фастівського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , житель АДРЕСА_4 , раніше засуджений: 28.11.2012 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі, від відбування якого звільнений 19.12.2019 умовно-достроково; 24.05.2022 Васильківським міськрайонний судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк п`ять місяців.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

встановив:
У ніч з 05.06.2021 на 06.06.2021 (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, тобто крадіжки з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 .

Далі ОСОБА_7 повторно, спільно з ОСОБА_8 згідно з заздалегідь розробленим планом, реалізуючи направлений на таємне викрадення чужого майна злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію домоволодіння за вищезазначеною адресою, де ОСОБА_8 розбив метало-пластикове вікно, після чого обоє проникли всередину будинку, звідки викрали належний потерпілому ОСОБА_10 електроінструмент - болгарку марки «Ferm», модель «FAG-125N».

Потім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вищевказаний інструмент винесли за територію домоволодіння, розпорядились викраденим на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 404,17 грн.

ОСОБА_7 при його допиті у судовому засіданні, визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Пояснив, що тієї ночі зідзвонився з ОСОБА_8 і домовилися про зустріч. Прогулювалися і вирішили викрасти щось із будинку, який тоді будувався. ОСОБА_8 розбив вікно, залізли всередину. Звідти викрали інструмент, потім через вікно вилізли назовні. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив суд, що не допустить схожої поведінки і розуміє, що вчинив неправильно.

ОСОБА_8 також визнав себе винуватим у вчиненні цього правопорушення, погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Надав суду показання, що тієї ночі проводив час з ОСОБА_7 , який запропонував йому «залізти» до будинку і щось викрасти. Через вікно проникли до будинку і викрали звідти електроінструмент. Потім пішли з місця події, а викраденим розпорядились на власний розсуд. Щиро розкаявся, пообіцяв не вчиняти схожого у майбутньому і запевнив суд, що критично ставиться до скоєного.

Показання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є логічними і послідовними, повністю узгоджуються між собою, а тому у суду відсутні сумніви щодо їх достовірності.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просить проводити судовий розгляд цього провадження без його участі, при визначенні виду і розміру покарання поклався на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинувачених відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинувачених.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристик осіб обвинувачених, процесуальних витрат та речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_7 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфікованіза ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вина ОСОБА_8 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфікованіза ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, неофіційно працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, без негативних характеристик за місцем проживання, раніше засуджений 18.10.2019 Васильківським міськрайонний судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, від відбування якого звільнений з випробовуванням із встановленням іспитового строку на два роки. Так, 19.11.2021 ухвалою Васильківського міськрайонного суду ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2019. Водночас 19.10.2022 ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області цю ухвалу суду скасовано за нововиявленими обставинами.
Таким чином, даний злочин ОСОБА_7 вчинив у період іспитового строку за вироком суду від 18.10.2019, а тому при обранні йому міри покарання необхідно застосовувати вимоги ч. 1 ст. 71 КК України і призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки засуджений після постановлення вироку і до повного відбуття покарання скоїв новий злочин.

Обвинувачений ОСОБА_8 учинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, без негативних характеристик за місцем проживання, раніше судимий, а востаннє - 24.05.2022 Васильківським міськрайонний судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк п`ять місяців.
При цьому суд враховує, що ОСОБА_8 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2022, а тому при остаточному призначенні покарання необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України. У строк остаточно призначеного покарання слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком. Так, судом установлено, що 13.07.2022 о 14:00 год. ОСОБА_8 фактично затримано на виконання покарання за вироком суду від 24.05.2022, яке зараз відбуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, щирого каяття ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненому, осіб винних, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, як достатнє для виправлення обвинувачених, їх перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає їхнім особам та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 по даній справі не обирався. Водночас суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 продовжує відбувати покарання за вироком суду від 24.05.2022, а тому запобіжний захід йому не обирається. Щодо ОСОБА_7 , то враховуючи позицію прокурора, висловлену у судових дебатах, суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - у порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2019, призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених даним вироком та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2022, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

У строк відбування покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2022, за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, з 13.07.2022 по 15.11.2022 включно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 за цим вироком рахувати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 16.11.2022.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2917 (дві тисячі дев`ятсот сімнадцять) гривень 54 копійки.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-монтажну тряпчану сумку синього кольору марки «Dexter», болгарку марки «Ferm» чорно-силього кольору, що передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівьского РУП ГУ НП в Київській області відповідно до квитанції № 165 від 05.11.2021, повернути власнику ОСОБА_10 ;

-сліди підошви взуття та сліди фактури тканини, що передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області відповідно до квитанції № 176 від 30.11.2021, знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1