УХВАЛА
(про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту)
Справа № 348/2142/22
Провадження № 1-кс/348/403/22

12 грудня 2022 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Пнів, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , із повною загальною середньою освітою, раніше не судимому, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді головного сержанта взводу вогневої підтримки НОМЕР_1 окремого гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні сержант, громадянину України, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Клопотання надійшло до суду 12.12.2022.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386 від 20.11.2022 щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В обгрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що в провадженні слідчого відділення Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000386 від 20.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.08.2022 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» призвано на військову службу за призовом під час загальної мобілізації та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.08.2022 № 226 сержанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення даної військової частини, та призначено посаду головного сержанта взводу вогневої підтримки даної військової частини.

Проходячи військову службу, сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

При цьому відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Статтею 19 Кодексу України «Про надра» визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п. 4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

Таким чином, усі види користування надрами, права та обов`язки користувачів, підстави для виникнення права користування, строки, види робіт, види корисних копалин, які визначені доля використання та інші умови встановлюються спеціальним державним дозволом.

Однак сержант ОСОБА_5 , у порушення вказаних нормативно-правових актів, з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до Постанови КМУ від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) належить до корисних копалин загальнодержавного значення за наступних обставин.

Так, сержант ОСОБА_5 , 19.11.2022 близько о 10 год. 49 хв. діючи умисно, з метою використання у власних потребах, незаконно видобутих корисних копалин, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), акту про надання гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, перебуваючи на лівому березі ріки «Битківчик», що у с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області вирішив незаконно здійснити видобуток корисних копалин загальнодержавного значення - піщано-гравійної суміші (гравію).

З цією метою останній, за допомогою заздалегідь приготовленого господарського інструменту (лопати), здійснив видобуток піщано-гравійної суміші у кількості 0,6 метрів кубічних, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», належить до корисних копалин загальнодержавного значення. Указану піщано-гравійну суміш у кількості 0,6 метрів кубічних ОСОБА_5 за допомогою лопати завантажив на належний йому причіп марки «SКІF М2» та мав намір вивезти із території прибережної зони ріки «Битківчик» у с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області для забезпечення власних потреб.

19.11.2022 близько 11 год. 45 хв. неправомірну діяльність ОСОБА_5 , яка полягала у здійсненні незаконного видобування піщано-гравійної суміші та її перевезенні, виявлено та припинено працівниками Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області на березі ріки «Битківчик», у с. Пнів Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Відповідно до висновку експерта зразки ґрунту, вилучені у місці незаконного забору у межах берегової лінії ріки «Битківчик», та причіпа марки «SКІF М2» є піщано-гравійною сумішшю, у якому кількість гравію становить від 78,9% до 83,6%, та мають спільну родову належність.

05.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.11.2022; висновком судової експертизи ґрунтів від 30.11.2022 № СЕ-19/109-22/12556-ФХД, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.12.2022, речовими доказами у кримінальному провадженні, та іншими доказами в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, та передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий просить взяти до уваги те, що на час розгляду клопотання існують ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, усвідомлюючи про неминучість покарання у виді можливого позбавлення волі. Також підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини на думку слідчого свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. У зв`язку із вище наведеним до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні не заперечили щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи можуть застосовуватись зокрема до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій в порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК повідомлено про підозру.

05.12.2022 на підставі ст.ст. 276, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про те, що ОСОБА_5 оголошено про підозру, вручено повідомлення про підозру та роз`яснено суть підозри, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 17-19).

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 19.11.2022; висновком судової експертизи ґрунтів від 30.11.2022 № СЕ-19/109-22/12556-ФХД, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.12.2022, речовими доказами, та іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінально-протиправне діяння, інкриміноване йому стороною обвинувачення.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, та передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Отже, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 240 КК України, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є законодавчо передбаченим.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_5 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів та передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя вважає доведеними існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом нез`явлення до слідчого чи суду, та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином слідчим та прокурором наведено достатні та переконливі докази про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність в ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні нетяжкого злочину, та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий та прокурор на основі наданих доказів довели наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального праворушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, а також те, що існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, а інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Тому до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно засосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, та покладення на підозрюваного обов`язків відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі ст.ст. 9, ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», керуючись ст.ст. 176, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 201, 314, 331, 372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовільнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів терміном до 13 год. 00 хв. 09 лютого 2022 року, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-Прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду на визначений час;

-Не залишати місце свого проживання АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. наступного дня, в тому числі у вихідні та святкові дні, за винятком часу, необхідного для проведення досудового розслідування за викликом;

-Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-Повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-Допускати працівників поліції до свого житла з метою контролю за поведінкою підозрюваного та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених обов`язків.

Дані зобов`язання застосовуються з дати винесення ухвали з 12.12.2022 до 09.02.2023 включно.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню Надвірнянським РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено

13.12.2022 о 13 год. 10 хв