У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області поліції ОСОБА_6 про застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, громадянина України, освіта незакінчена вища, не одруженого, працюючого фельдшером ЦОЗ ДКВС України «БВК №35», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків

У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків.

У клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002757, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_4 , 01.11.2022 року близько 10 год. 00 хв. домовився з засудженим ОСОБА_7 , який відбуває покарання в державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35», по вул. В.Симоненка, 16 в м. Біла Церква, Київської області, про передачу останньому психотропної речовини - «амфетамін». Після чого, за невстановлених досудовим слідством місці, обставин та часі ОСОБА_4 , з метою подальшого збуту психотропної речовини «амфетамін» у місця позбавлення волі, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якого обмежено «амфетамін», масою 0,216 г., яку у подальшому незаконно зберігав з метою збуту.

Надалі, ОСОБА_4 , помістив вищевказану психотропну речовину в 5 поліетиленових пакетиків із зіп застібками які в подальшому сховав у пачку з-під цигарок «Марвел», використавши в такий спосіб вищевказану пачку з-під цигарок в якості тайника, яку у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту у місця позбавлення волі.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконний збут у місця позбавлення волі психотропної речовини «амфетамін», ОСОБА_4 , 01.11.2022 року близько 12 год. 45 хв., незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину «амфітамін», масою 0,216 г., зайшов на територію державної установи «Білоцерківська виправна колонія №35» тим самим збув психотропну речовин у місця позбавлення волі.

Надалі, ОСОБА_4 перебуваючи на території контрольно-пропускного пункті №2 державної установи «Білоцерківська виправна колонія№35», був зупинений працівниками установи виконання покарань для подальшої перевірки на предмет зберігання заборонених речей, після чого при огляді працівниками установи вмісту речей належних ОСОБА_4 , було виявлено психотропну речовину «амфітамін» масою 0,216 г., яку останній незаконно придбав, зберігав з метою збуту, а також збув вказану речовину у місця позбавлення волі.

01.11.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

02.11.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слід зазначити, що ЄСПЛ у справі Расул Джафаров проти Азербайджану (заява № 69981/14, рішення від 17.03.2016 року п. 116) зазначив, що словосполучення «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданим відповідно до статті 5 Конвенції, поліція не зобов`язана отримати достатні докази для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час тримання заявника під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме:

- Протоколом затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого у останнього було вилучено мобільний телефон марки Huawei P smart+ з сім-карткою № НОМЕР_1 та 5 банківських карток з яких 1 картка monobank, 1 картка ПравексБанк, 1 картка Ощадбанк та 2 картки ПриватБанк.

- Оглядом місця події, а саме, кімнати короткострокових побачень що знаходиться в Білоцерківській ВК №35 що в м. Біла Церква по вул. В. Симоненка, 16 в ході якого виявлено та вилучено 5 поліетиленових пакунків із зіп застібками всередині яких біла порошкоподібна речовина, 1 пустий поліетиленовий пакунок із зіп застібкою та пуста пачка з-під цигарок «Марвел» всередині якої серветка.

- Допитом свідка ОСОБА_8 , під час якого останній повідомив про обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

- Допитом підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

- Висновком експерта від 02.11.2022 №СЕ-19/111-22/47218-НЗПРАП відповідно до якого надана на дослідження порошкоподібна речовина бежевого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін масою 0216 г.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, невиконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.

Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його матеріального благополуччя, а також свідчить про наявність підстав переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, крім домашнього арешту в нічний час не зможе запобігти зазначеним ризикам.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вчинення інших злочинів.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши документи надані разом із клопотанням, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 194, 181 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного … у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Під час розгляду клопотання про застосування слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя відзначає, що при розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України; 2) наявність ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п. 1 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику зазначеного у клопотанні.

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, наявність ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п. 1 КПК України, є письмові докази, надані слідчим разом із клопотанням, які досліджені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними у клопотанні слідчого, доведені прокурором в ході судового засідання, про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик слідчий суддя оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками, а також суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, у якому підозрюється останній передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Зазначена вище обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Так, співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що він раніше не судимий, вказане кримінальне правопорушення він не вчиняв. Не згідний із застосуванням до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у виді домашній арешт, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором при розгляді клопотання доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 КПК України обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, зокрема, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України (позбавлення волі на строк до 10 років), має постійне місце проживання, раніше не судимий, працюючий.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашній арешт відносно ОСОБА_4 зможе запобігти існуючому стосовно нього ризику.

Слідчий суддя зазначає, що строки досудового розслідування обчислюються відповідно до вимог ст. 219 КПК України.

Обираючи стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, слідчий суддя вважає необхідним покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п. 1,178,181,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашній арешт з забороною з 22 години до 06 години наступного дня залишати житло: будинок АДРЕСА_2 , із покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першим викликом; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, строком на 60 днів, тобто до 2 січня 2023 р.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт передати через слідчого Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 для виконання Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області