У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсоні, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000026.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року відносно ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 діб.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

На думку захисника, ризики зазначені прокурором є надуманими, заявлені формально та не підтверджуються будь-якими доказами.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані про особу підозрюваної, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце мешкання та реєстрацію, від слідства не переховувалась.

Апелянт вважає, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Херсонською обласною прокуратурою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаною про проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Херсонської області, з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, діючи на виконання спільного злочинного плану, за попередньою змовою з представниками окупаційної ВЦА Херсонської області, будучи залученою останніми до підготовки, організації та проведення вказаного незаконного так званого референдуму, умисно, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнський референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану», добровільно взяла на себе повноваження голови ДВК № 210, які полягали в: організації роботи виборчої комісії; внесенні пропозицій з питань, віднесених до повноважень виборчої комісії; безперешкодному відвідуванні всіх приміщень виборчої комісії, ознайомленні з усіма документами виборчої комісії, організації подворового (поквартирного) обходу жителів на території населених пунктів Корабельного району в м. Херсон, віднесених окупаційної владою за територіальним поділом до ДВК № 210, наданні членам виборчої комісії бюлетенів для голосування у зазначеному незаконному референдумі, залучення до роботи в якості членів ДВК № 210 інших мешканців міста Херсона.

За результатами виконання вказаних протиправних дій, спрямованих на організацію підготовки проведення незаконного референдуму, у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій частині території смт. Комишани, с. Приозерне, с. Благовіщенське, с. Зимівник (колишнє с. Куйбишеве) Корабельного району міста Херсон пройшла незаконна, тобто з порушенням всіх положень Закону України «Про всеукраїнський референдум» від 26.01.2021 р., процедура проведення голосування серед жителів зазначених населених пунктів, у якому, за участі озброєних військових та правоохоронців РФ, незаконно сформованої поліції сумісно з іншими членами незаконної ДВК № 210 (особи яких на даний час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_5 , як голова незаконного органу народного волевиявлення, маючи на меті врахування результатів протиправного голосування на території населених пунктів Корабельного району міста Херсона, віднесених окупаційної владою за територіальним поділом до ДВК № 210 при формуванні загальних результатів незаконного референдуму по всій тимчасово окупованій території Херсонської області, взяла активну участь та організувала роботу ДВК № 210, без дотримання основних принципів вільної участі та добровільного таємного голосування, публічності та відкритості референдуму, вжила заходів для організації незаконного голосування, а також створення уяви у невизначеного кола осіб у легітимності проведення процедури плебісциту.

В подальшому, у період з 23.09.2022 р. по 27.09.2022 р. (точного часу та місця не встановлено), після завершення підрахунку та оформлення протоколів засідання ДВК № 210, ОСОБА_5 , маючи на меті врахування результатів незаконного голосування на території смт. Комишани, с. Приозерне, с. Благовіщенське, с. Зимівник (колишнє с. Куйбишеве) Корабельного району міста Херсон, при формуванні загальних результатів незаконного референдуму на всій тимчасово окупованій території Херсонської області, доставила у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб заповнені бюлетені для голосування за місцем знаходження Територіальної виборчої комісії № 2 в Корабельному районі міста Херсон (конкретне місце органом досудового розслідування не встановлено).

27.09.2022 р. так звана ЦВК Херсонської області за результатами підрахунку бюлетенів визнала незаконний референдум таким, що відбувся. Відповідно до його результатів задекларовано 497 051 громадян, що становить 87.05 % від загальної кількості виборців, які прийняли участь у голосуванні, виявили бажання про входження Херсонської області до складу РФ.

15.12.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, та 16.12.2022 р., ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, відносно останньої, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.02.2023 р.

12.01.2023 р. матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 виділені в окреме провадження за № 0000026.

23.01.2023 р. ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000026.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставами для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, а для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 15 років та з конфіскацією майна або без такої, встановлені раніше ризики того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано в повному обсязі.

Вирішуючи питання про необхідність продовження застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 15 років та з конфіскацією майна або без такої, обізнана про свідків у даному кримінальному провадженні, які мешкають в одному населеному пункті з підозрюваною.

Наведені обставини, у своїй сукупності, дають підстави вважати, що ризики переховування підозрюваної ОСОБА_5 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились, а тому доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними.

Слід зазначити, що матеріали клопотання слідчого свідчать про те, що, на даний час, органом досудового розслідування здійснюються заходи направлені на ознайомлення підозрюваної та її захисника з матеріалами кримінального провадження, тобто виконуються вимоги ст. 290 КПК України.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про те, що підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце мешкання та реєстрацію не спростовують висновків суду про можливість вчинення нею дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ______________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3