Провадження № 1-кс/344/4929/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Домбровська Г.В., з участю секретаря Маланій Ю.А., прокурора Орищенка І.В., слідчого Шаховець В.В., підозрюваного ОСОБА_1 , захисника Крамаренко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001068 від 05.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що ОСОБА_1 , з метою збуту психотропних речовин, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, який він зберігав у себе з метою подальшого незаконного збуту, чим грубо порушила вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

28 серпня 2022 року ОСОБА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, зберігаючи при собі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, кількість якого становить 0,1470 грама, прибув у відділення № 15 ТОВ «Нова пошта», що по вул. Коновальця, 229 в м. Івано-Франківську, де зазначену психотропну речовину відправив посилкою на ім`я ОСОБА_2 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, увійшов до складу організованої групи очолюваної ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 утримуючись в одній камері в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12», що по вул. Є. Коновальця, 70а в м. Івано-Франківську, за обвинуваченням у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, упродовж вересня-жовтня 2022 року організували систематичне постачання та розповсюдження наркотичних засобів і психотропних речовин до даної установи та на її території.

Для досягнення спільного злочинного плану ОСОБА_3 та ОСОБА_4 створили й очолили організовану групу, до якої добровільно і свідомо увійшов перебуваючий на волі ОСОБА_1 , з яким, відповідно до розроблених планів, розподілу ролей та відведених обов`язків, учиняли протиправні злочинні дії.

У вересні 2022 року ОСОБА_3 з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з метою передачі наркотичних засобів та психотропних речовин у місця позбавлення волі, а саме в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» за невстановлених обставин підшукав на території Івано-Франківської області невстановлених досудовим розслідуванням осіб для отримання у них наркотичних засобів і психотропних речовин.

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 , які його координували в режимі телефонної розмови, з метою передачі наркотичних засобів та психотропних речовин у місця позбавлення волі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, отримав у зазначених невстановлених досудовим розслідуванням осіб на території м. Івано-Франківська особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальна кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 27,7342 грама, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, в кількості 1,2836 грама та 10 таблеток у чарункових упаковках із надписом «Subutex» із наркотичним засобом, обіг якого обмежено бупренорфін, з якими прибув до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де здійснив їхнє маскування серед побутових речей у посилці.

Цього ж дня, ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які його координували в режимі телефонної розмови, зберігаючи при собі посилку в якій були замасковані особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальна кількість якого в перерахунку на суху речовину становить 27,7342 грама, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, в кількості 1,2836 грама та 10 таблеток у чарункових упаковках із надписом «Subutex» із наркотичним засобом, обіг якого обмежено бупренорфін, прибув у м. Коломия Івано-Франківської області, де зустрівся з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, яким передав зазначену посилку для її відправлення через службу доставки ТОВ «Нова Пошта» до місць позбавлення волі, де утримуються учасники організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4

15 вересня 2022 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта», що по вул. Симоненка, 2б/43 в м. Коломия Івано-Франківської області, відправила на ім`я ув`язненого ОСОБА_5 передану ОСОБА_1 посилку в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12».

Продовжуючи свого злочинну діяльність, у кінці вересня 2022 року ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 , з відома та згоди учасника організованої групи ОСОБА_1 , з метою передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі, за невстановлених обставин підшукали та залучили до злочинної діяльності спільного знайомого ОСОБА_6 , не вводячи останнього у плани організованої групи, який повинен був придбати наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, розчинити його в рідині та у подальшому передати ОСОБА_1 .

У кінці вересня 2022 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , діючи умисно, з метою передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в кількості 0,0742 грама, який він розчинив у посудині з невідомою рідиною та зберігав у невстановленому місці з метою подальшого незаконного збуту, чим грубо порушила вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

30 вересня 2022 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зберігаючи при собі посудину із рідиною в якій розчинено наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в кількості 0,0742 грама, прибув у приміщення бару «Живе пиво Beer House», що по вул. Вовчинецька, 207 в м. Івано-Франківську, у якому згідно попередньої домовленості з учасниками злочинної групи, залишив зазначену посудину із рідиною невстановленому досудовим розслідуванням працівнику бару для ОСОБА_1 , з метою подальшої передачі в місця позбавлення волі.

Цього ж дня, ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які його координували в режимі телефонної розмови, прибув у приміщення бару «Живе пиво Beer House», де у невстановленого досудовим розслідуванням працівника бару отримав залишену ОСОБА_6 посудину із рідиною.

В подальшому, ОСОБА_1 , з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні бару «Живе пиво Beer House», достовірно знаючи, що у залишеній ОСОБА_6 посудині із рідиною міститься розчинений наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в кількості 0,0742 грама, з метою його передачі у місця позбавлення волі, здійснив маскування, змішавши рідину в посудині із напитком «Квас» у пластиковій пляшці, ємкістю 1 л., яку придбав у барі.

30 вересня 2022 року близько 13.30 год. ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі, зберігаючи при собі пластикову пляшку ємкістю 1л., у напитку якої міститься розчинений наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, в кількості 0,0742 грама, прибув у приміщення ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12», де зазначену пластикову пляшку у напитку якої містився вказаний наркотичний засіб разом з іншими речами передав для ув`язненого ОСОБА_3 .

Також, у жовтні 2022 року ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які його координували в режимі телефонної розмови, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно отримав від невстановленої особи посилку в якій знаходилися цукерки із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено екстракту канабісу в загальній кількості

0,6614 грама, які в подальшому зберігав за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , з метою передачі у місця позбавлення волі.

Надалі, ОСОБА_1 придбав цукерки, серед яких замаскував отримані раніше цукерки із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено екстракт канабісу.

20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які його координували в режимі телефонної розмови, переслідуючи мету передачі наркотичних засобів у місця позбавлення волі прибув у відділення № 15 ТОВ «Нова Пошта», що по вул. Івасюка, 26а в м. Івано-Франківську, де здійснив передачу посилки із цукерками цукерки серед яких знаходились замасковані цукерки із вмістом особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено екстракту канабісу в загальній кількості 0,6614 грама на ім`я ув`язненого ОСОБА_3 в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12».

Окрім цього, у жовтні 2022 року ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які його координували в режимі телефонної розмови, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно отримав від невстановленої особи наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, загальною кількістю 0,0004 грама.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 з метою маскування отриманого наркотичного засобу обіг якого обмежено метадону, передав його невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка у невстановленому місці та у невстановлений час розмішала вказаний наркотичний засіб у молочному продукті сметані, помістивши у полімерне відро та повернула ОСОБА_1 .

25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , діючи відповідно до відведеної ролі, з відома та згоди учасників організованої групи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які його координували в режимі телефонної розмови, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, зберігаючи при собі полімерне відро із сметаною, у якій розмішано наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, загальною кількістю 0,0004 грама, прибув у приміщення ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12», де зазначене полімерне відро із сметаною, у якій розмішано вказаний наркотичний засіб, разом з іншими речами передав для ув`язненого ОСОБА_3 .

14 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калінінград Російської Федерації, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше засуджений 23.10.2000 Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 229-6 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки із штрафом у розмірі 170 гривень, 13.07.2001 Франківським районним судом м. Львова за ст. 42, ст. 43, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 229-6 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, 22.12.2009 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах огляду речей і документів, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_1 , належать до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі максимальним строком до дванадцяти років.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_1 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З вищевикладеного вбачається, що є обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та суду), який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_1 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі.

Окрім цього є обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_1 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у період не знятої та не погашеної судимості він вчинив нові тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Враховуючи вищенаведене, репутацію підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім, для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Неможливе ініціювання питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки він офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_1 будучи раніше засудженим та усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, за які передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі максимальним строком до дванадцяти років матиме змогу змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний зможе перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні, просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 14 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених

ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах огляду речей і документів, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та суду), який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_1 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі.

Окрім цього є обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_1 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у період не знятої та не погашеної судимості він підозрюється у вчиненні нових тяжких та особливо тяжких злочинів.

Відтак, враховуючи зазначене, а також, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено існування частини зазначених у клопотанні ризиків.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_1 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, щодо підозрюваного неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту, як про це клопотали сторона захисту, не унеможливить прояву встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.

Слідчий суддя такод враховує, що зі змісту матеріалів клопотання випливає, що ОСОБА_1 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, і у 2009 році за ч.1 ст.115 КК України, що свідчить про стійке криміногенне спрямування дій вказаної особи та небажання ставати на шлях виправлення.

Стосовно посилання захисника в судовому засіданні на стан здоров`я підозрюваного, як на підставу відмови в задоволенні клопотання, слідчий суддя зауважує, що суду не надано належних доказів на підтвердження того, що стан здоров`я ОСОБА_1 виключає можливість його тимчасового перебування у місцях попереднього ув`язнення, або неможливості медичної частини установи виконання покарань контролювати перебіг певних захворювань, якими хворіє підозрюваний.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

ОСОБА_1 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України, що належать до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі максимальним строком до дванадцяти років.

Вказана обставина враховується слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Відтак, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, наслідки злочину, вважаю за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_1 , існування ризиків, які можуть перешкодити встановленню істини в даному кримінальному провадженні, відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження на цьому його етапі.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 11 січня 2023 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_1 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури Орищенка І.В.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.11.2022 року.

Слідчий суддя Г.В. Домбровська