Справа № 932/684/23
Провадження № 1-кс/932/1038/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпро клопотання слідчого Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0003525 від 28.12.2022, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовано наступними обставинами.

Так, у провадженні Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0003525 від 28.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.12.2022 року до ЧЧ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області телефонною лінією «102» звернулась ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 гр.. України, уродженка. м. Маріуполь, мешкає АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , про те що в період з 17 по 30 березня 2022 року невідома особа, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , незаконно заволоділо належним її чоловіку ОСОБА_6 (який перебуває в статусі безвісті зниклої особи), легковим транспортним засобом марки DAEWOO LANOS, в кузові седан, червоного кольору, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова № НОМЕР_3 , чим завдав їй матеріальної шкоди сума якої встановлюється.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 - власником автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos», державний номер НОМЕР_5 , VIN-COD: НОМЕР_6 , НОМЕР_7

ОСОБА_6 .

04.01.2023 враховуючи той факт, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям визначеним ч. і ст. 98 КПК України, рішенням слідчого марки «Daewoo» моделі «Lanos», державний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

За доводами клопотання, вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню по кримінальному провадженню.

Посилаючись на викладене, сторона обвинувачення просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Daewoo», модель «Lanos», державний номер НОМЕР_5 , власник ОСОБА_6 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Вважаю можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого та володільця майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з такого.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0003525 від 28.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Встановлено, що в м. Маріуполь, в період часу 17 по 30 березня 2022 року невстановлені особи, у формі військових РФ, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , незаконно заволоділи належним її чоловіку ОСОБА_6 , легковим транспортним засобом марки DAEWOO LANOS , в кузові седан , червоного кольору, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова № НОМЕР_3 , чим завдали їй матеріальної шкоди, сума якої встановлюється.

Постановою слідчого Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області від 04.01.2023 вказане майно визнано речовим доказом.

Вирішуючи подане клопотання, виходжу з тих позицій, що арешт майна повинен бути реальним, а не віртуальним, тобто арешту підлягає конкретно визначено майне, яке містить індивідуальні ознаки. Таке майно має існувати в дійсності, бути вилученим, або перебувати у власності чи /користуванні фізичної або юридичної особи, держави. Завданням арешту майна є збереження речових доказів. Зазначене положення застосовується до майна, яке вилучено та приєднано до матеріалів кримінального провадження. В той же час майно, доля якого не відома, яке перебуває в розшуку, знищене чи переховується та ін., не може бути арештовано, оскільки це буде суперечити процесуальному інституту арешту майна.

З матеріалів клопотання видно, що автомобіль марки «Daewoo», модель «Lanos», державний номер НОМЕР_5 було незаконно захоплено, ймовірно військовими російської федерації, або незаконними збройними формуваннями («орками»), у м. Маріуполь, під час початку окупації та проведення так званої спеціальної воєнної операції, а фактично збройної військової агресії проти України (війни).

Наразі існує ймовірність того, що зазначене майно, автомобіль марки «Daewoo», модель «Lanos», державний номер НОМЕР_5 знищене в ході військової агресії, оскільки могло бути використане військами РФ для участі у бойових діях з окупації м. Маріуполь.

Місцезнаходження цього транспортного засобу на теперішній час невідомо. Слідчий суддя не може встановити долю цього майна, оскільки воно може бути приховане, переміщене до росії, перереєстровано у незаконний спосіб на інших осіб, а може бути пошкоджене, спалене, і т.д., тобто взагалі знищено.

За таких обставин накладення арешт на це майно не призведе до жодних правових наслідків та не дозволить виконати завдання кримінального провадження, тим більше, що майно перебуває на окупованій території, доступ до якої наразі неможливий. Тому такий арешт буде формальним і безпідставним, а форма й зміст кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність, змагальність сторін, безпосередність дослідження речей і документів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на автомобіль, виходжу з того, що доля цього транспортного засобу, як і його місцезнаходження невідомі, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити, чи існує такий об`єкт права власності в дійсності. Відтак, й визначити, чи є цей автомобіль речовим доказом, чи зберіг на собі слідову картину, чи містить відомості про обставини вчинення даного злочину, також не видається можливим.

Арешт майна на цей автомобіль можливий, коли його місцезнаходження буде встановлено, або коли такий транспортний засіб буде виявлений та вилучений будь-де, в тому числі на блок посту, біля окупованих територій, інших підконтрольних та «сірих» зонах, або після звільнення м. Маріуполь.

При цьому окремого дозволу на вилучення такого майна, в силу ст. 168 КПК України, не потрібно, оскільки кожна особа може вилучити таке майно. Звернення з цим клопотанням є передчасним.

Отже, приймаючи до уваги, що вилучений транспортний засіб не відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, його місцезнаходження та доля невідома, приходжу до переконання про відсутність процесуальних підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Таким чином, у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0003525 від 28.12.2022, про арешт майна, відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ