Справа № 504/53/20
Провадження № 1-кс/504/73/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря- ОСОБА_2 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, заяву захисника- адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні з розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник подав до Комінтернівського районного суду Одеської області заяву, якою просив відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду матеріалів кримінального провадження з розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Заява мотивована тим, що у обвинуваченого виникли сумніви у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_5 , зокрема, як на думку заявника, суддя безпідставно відмовила у задоволенні клопотання власника автомобіля про скасування арешту.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

В силу положення п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Свою позицію з приводу сумнівів у неупередженості судді висловив ЄСПЛ у п.п. 31, 32 справи «Газета «Україна Центр» проти України, яке набуло статус остаточного 15.10.2010 року.

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996III).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998VIII).

Доводи скарги в їх сукупності не можуть бути предметом оцінки суду, який розглядає заяву про відвід, оскільки правом оцінки процесуальних рішень судді першої інстанції наділені апеляційна та касаційні інстанції.

Крім того, діючим процесуальним законом не передбачено скасування арешту на стадії судового розгляду до ухвалення остаточного рішення за результатом розгляду обвинувального акту по суті.

Інші доводи заяви про відвід зводяться до власного розуміння заявником діючого законодавства.

Таким чином, в теперішній час об`єктивних підстав для відводу судді ОСОБА_5 не має.

На підставі наведеного, керуючись п. 4 ч.1 ст. 75, 81, 369, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви захисника- адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні з розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1