В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000348 від 21.07.2022, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Бурлук Печенізького району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками (реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою обвинуваченого та його захисника про отримання примірнику обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування) разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 21.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України, тобто у пособництві у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою, та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме використання завідомо підробленого документа, за наступних встановлених досудовим розслідуванням обставин.
ОСОБА_4 , маючи умисел на виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 30 червня 2022 року, відповідно до якого він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою перетину Державного кордону України та діючи всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12 травня 2015 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, надав невстановленій органом до судового розслідування особі установчі дані про себе, необхідні документи для виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 30 червня 2022 року.

У подальшому невстановлена особа передала ОСОБА_4 завідомо підроблений документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 30 червня 2022 року, відповідно до якого він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку видане ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому з`ясовано, що відповідно до листа №1652 від 25 липня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває, а також тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 30 червня 2022 року йому не видавалось.

Тим самим ОСОБА_4 шляхом надання засобів, сприяв невідомій особі виготовити вказане вище тимчасове посвідчення військовозобов`язаного видане на його ім`я, в частині надання необхідних даних та матеріалів щодо своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім того, 21 липня 2022 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_4 під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_2 прикордонного загону за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Ужгород, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , завідомо підроблений документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 30 червня 2022 року, відповідно до якого він є непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку такий документ та що такий є підробленим, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

З угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

Угода про визнання винуватості (далі - Угода) укладена 20 вересня 2022 року у місті Ужгород під час досудового розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000348 від 21.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Сторонами цієї угоди є: прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_4 . Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Угода містить формулювання підозри та її правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункт 1 угоди); істотні для цього кримінального провадження обставини (пункт 2); беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (пункт 3); узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення (пункт 4), наслідки укладення та затвердження угоди для сторін (пункт 5); наслідки невиконання угоди (пункт 6). Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора, підозрюваного, захисника).

Пунктом 4 Угоди визначено міру покарання узгоджену сторонами за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити таке у вигляді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн.
У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, віднесені до кримінальних проступків, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкцій ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст. 394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 20 вересня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, зокрема щире каяття, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий.

За таких обставин та на виконання вимог ст. ст. 65, 75 КК України суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_7 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, зокрема за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити таке у вигляді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні №0000348 - не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 вересня 2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000348 від 21.07.2022.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.5 ст. 27 - ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави;

за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави.

Речові докази:
-тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 30 червня 2022 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- довідку військово лікарської комісії №298 від 29.06.2022 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1