ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/650/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чорноморськ Одеської обл., громадянки України, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 27.01.2020 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим терміном 2 роки, відповідно до ухвали Іллічівського міського суду Одеської обл. від 09.02.2022 звільнена від покарання призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27.01.2020, після закінчення іспитового строку,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 знаходячись у невстановленому місці, час та обставин, з метою особистого незаконного збагачення, вирішила заволодіти грошовими коштами третіх осіб. ОСОБА_4 вигадала схему отримання вільного доступу до грошових коштів третіх осіб, якими в подальшому мала намір заволодіти, використовуючи при цьому легенду про можливість отримання відповідного акційного виграшу третьою особою, лише після підтвердження своєї платоспроможності, як потенційного клієнта торгівельної мережі.

З цією метою ОСОБА_4 прибула на вул. Дяченка в м. Києві, де почала спостерігати за перехожими, з метою підшукання особи, коштами якої можна було заволодіти та приблизно об 09-45 год. 02.08.2021 вона звернула увагу на раніше незнайому їй ОСОБА_7 , грошовими коштами якої і вирішила заволодіти.

З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , приблизно об 09-50 год. 02.08.2021, за адресою: м. Київ, вул. Дяченка 12, підійшла до раніше незнайомої ОСОБА_7 та відрекомендувавшись менеджером торгівельних мереж «Еко-маркет», під приводом участі в акційному розіграші побутової техніки запропонувала поспілкуватися, на що вона, не підозрюючи про дійсні наміри останньої, погодилась.

В подальшому ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, привітала ОСОБА_7 ніби то з перемогою в акції з реалізації побутової техніки, а саме: телевізора, зазначивши при цьому про наявність й іншого переможця, роль якого відігравала невстановлена слідством особа. Згідно з вигаданими умовами розіграшу, які ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_7 , отримати виграш вона зможе лише підтвердивши свою платоспроможність, як потенційного клієнта торгівельної мережі. Зацікавившись можливістю отримання телевізора або грошової премії, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_4 про свою платоспроможність і наявність в неї грошових коштів в сумі 14000 грн. за місцем мешкання, які може продемонструвати заради отримання обумовленого призу. Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , запропонувала прослідувати до місця мешкання ОСОБА_7 , з метою перевірки її платоспроможності.

В свою чергу ОСОБА_7 не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_4 , на її пропозицію погодилась та разом з нею на автомобілі таксі служби «537» прибули до квартири АДРЕСА_2 .

Знаходячись об 11-05 год. 02.08.2021 біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 продемонструвала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 14000 грн., у підтвердження своєї платоспроможності, що є обов`язковим чинником зі слів ОСОБА_4 для отримання призу. В той час, ОСОБА_4 продемонструвала ОСОБА_7 купюри зовні схожі на долари США та поклавши їх до паперового конверту запропонувала останній вчинити ті ж самі дії, оскільки як вона пояснила саме такі правила розіграшу. В свою чергу ОСОБА_7 , бажаючи отримання відповідного виграшу та не усвідомлюючи про злочинний план ОСОБА_4 , на її пропозицію погодилась поклавши до наданого останньою паперового конверту належні їй грошові кошти в сумі 14000 грн. та передала їй.

Отримавши від ОСОБА_7 вказані грошові кошти, ОСОБА_4 з метою подальшого непомітного їх викрадення і обернення на свою користь, дістала з сумки, яку на той час мала при собі декілька аналогічних запакований паперових конвертів зі шматками паперу у вигляді грошових банкнот, які замінила на паперовий конверт з грошовими коштами, що належать ОСОБА_7 .

В наступному ОСОБА_4 , заволодівши шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зникла, чим завдала потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 14000 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнала в повному обсязі та пояснила суду, що їй зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, вона погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачена показала, що дійсно розробила шахрайську схему та заволоділа грошовими коштами потерпілої у сумі 14000 грн. Запевнила, що всі обставини, викладені в обвинувальних актах відповідають дійсності. У скоєному щиро розкаялася, жалкує, що так сталося, запевнила, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде, шкоду заподіяну потерпілій відшкодувала в повному обсязі. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості її позиції.

Обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечувала про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та повне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення ч. 2 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; її ставлення до вчиненого - вину визнала повністю, щиро каялася у вчиненому та критично ставилася до своєї поведінки, відшкодувала заподіяну шкоду; дані про її особу, зокрема: не працює, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судима; наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, повне відшкодування заподіяної шкоди, та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому суд, враховуючи обставини даної справи та особу ОСОБА_4 , її негативне ставлення до вчиненого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому, застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільняє її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Крім того, потерпілою ОСОБА_7 заявлено позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Натомість, 06.03.2023 на адресу суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_7 про відмову від згаданого позову, яка була підтримана представником ОСОБА_6 .

Згідно з положеннями ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положенням п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача та провадження за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - закрити.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376, 615 КПК України суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік.

Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Провадження за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - закрити.

Речові докази: чорну шкіряну сумку з фірмовою емблемою напис «Tonelli», гаманець шкіряний (складний) чорного кольору з емблемою «Peket», купюру 20 грн. ЮЕ 280270 1 шт., купюра номіналом 10 грн. И34703913 1 шт., які передані на зберігання до камери схову Дарницького УП ГУ НП у м. Києві (квитанція №002668) - повернути власнику; папірці ззовні схожі на платіжні засоби, а саме купюру номіналом 200 Євро за написом «Сувенір», купюри номіналом 100 доларів США з написом «Souvenirs» 8 шт., купюри номіналом 50 доларів США з написом «Souvenirs» 10 шт., купюри номіналом 10 доларів США з написом «Souvenirs» 3 шт., купюри номіналом 1000 гривень з написом «Сувенір» 11 шт., 2 купюри номіналом 100 доларів США з написом «Souvenirs», три паперових конверта без написів, які передані на зберігання до камери схову Дарницького УП ГУ НП у м. Києві (квитанція №002668) - знищити; DVD-R диск з відео з камер відеоспостереження за адресою м. Київ, вул. Дяченка 20-б - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, встановлених положеннями ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: