справа № 462/7573/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000410 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вікторівка Березанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має трьох дітей, в тому числі неповнолітню дитину, 2005 року народження, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 11.06.2022 року, близько 20.40 год., в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжено на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022 року з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб, перебуваючи на території ВСП «Локомотивне депо «Львів-Захід», що по вул. Таллінській, 1 у м. Львові, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна та пошкодження рухомого складу залізниці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленої пилки-ножівки зрізав з електровоза ВЛ10-1308, який належить АТ «Українська залізниця», два міжкузовні силові кабелі марки ППСРВМ-1-4000, сiченням 185 мм2, загальною довжиною 0,88 м, загальною вартістю станом на 11.06.2022 року 296,87 грн. без ПДВ, які призначені для приведення у рух вказаного електровоза, таким чином пошкодивши їх і привівши внаслідок цього електровоз у непридатний для експлуатації стан, порушивши нормальну роботу електротранспорту, чим завдав АТ «Українська залізниця», з урахуванням відновлювальних робіт по заміні пошкоджених силових кабелів та матеріалу, матеріальної шкоди на суму 13070,16 грн. без ПДВ, після чого з викраденими кабелями намагався покинути місце події, однак не довів свого злочинного умислу щодо викрадення майна до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівниками депо.

Також ОСОБА_6 05.11.2022 року, близько 17.50 год., в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжено на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022 року з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб,перебуваючи на території Локомотивного депо «Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», що по вул. Таллінській, 1 в м.Львові, на ділянці залізничної колії №104 iз західної сторони від приміщення компресорної станції Львiв, діючи повторно з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого металевого полотна для різки металу із лобової частини електровоза постійного струму ВЛ80 №1440, який належить локомотивному депо «Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», зрізав з одного краю та руками вирвав з другого краю силовий кабель марки ППСРВМ-1-4000, січення 120 мм2, довжиною 3,7 м, що призначався для обігріву локомотива вказаного електровоза, вартість якого станом на 05.11.2022 року становила 2220 грн. без ПДВ, після чого з викраденим кабелем намагався покинути місце події, однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівниками депо.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання, зазначивши зокрема, що в червні та листопаді 2022 року, перебуваючи на території локомотивного депо ум. Львові, за допомогою пилки-ножівки в першому випадку та металевого полотна для різки металу в другому, зрізав з електровозів кабелі та намагаючись покинути територію депо був зупинений працівниками такого. У вчиненому щиро розкаюється, шкодує про такі свої дії, просить суд його суворо не карати.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України є вірна, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно та в умовах воєнного стану, умисне пошкодження рухомого складу, що привело його у непридатний для експлуатації стан та порушило нормальну роботу транспорту.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, одне з яких є нетяжким злочином, а інше закінченим замахом на тяжкий злочин; особу винного, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2005 року народження, офіційно непрацевлаштований, негативних характеризуючих даних за місцем проживання відносно якого не встановлено.

Крім того, встановлено, що відповідно до довідок КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №2388 від 03.08.2022 року та №3900 від 09.11.2022 року ОСОБА_6 на обліку не перебуває (т.1, а.с.146, т.3 а.с.95). Згідно із довідками КНП «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» № 1375 від 05.08.2022 року та №2455 від 16.11.2022 року ОСОБА_6 знаходився в них на амбулаторному лікуванні з 1994 року, проте з 1999 року диспансер не відвідує (т.1 а.с., т.3 а.с.93).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №708 від 20.12.2022 року, ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає, виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з рідкими судомними припадками та у період інкримінованих дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.2, а.с.159-160).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років, за ч.1 ст.277 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік.

Згідно з частиною першою статті 33 КК сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден із яких її не було засуджено.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, суд призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Положеннями ч.2 ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, суд, приймаючи до уваги наведене, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, вважає за можливе застосувати до нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слідвирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2022 року було накладено арешт на речові докази - рюкзак чорного кольору «ONE POLAR», в якому наявні 3 (три) електрокабелі, які зовні покриті чорною гнучкою резиною, 1 (одна) ножівка для металу, рукоятка якої жовтого кольору (т.1, а.с.46-48), ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.11.2022 року було накладено арешт на речовий доказ - фрагмент кабелю опалення пасажирських вагонів довжиною 3,70 м., чорного кольору, що частково вкритий матерчатим захисним чохлом, із наявними, на одному кінці кабелю слідами механічного відрізання, на другому кінці та по середині кабелю - слідами відламування (т.2, а.с. 30-31) та ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.11.2022 року було накладено арешт на речові докази - металеве полотно для порізки металу, довжиною 31,5 см., шириною 2,4 см., із наявними з обох сторін зубцями для різки металу (дрібні зубці з одного боку та грубі із іншого по всій ширині полотна), з імітованою ручкою із паперу та прозорої клейкої стрічки на одному кінці полотна; зріз кабелю ППСРВМ-1-4000 (із січенням 120 кв.мм), довжиною 25.0 см., із відміткою ізоленти синього кольору, зроблений із металевого кінцевика циліндричної форми; зріз кабелю ППСРВМ-1-4000 (із січенням 120 кв.мм), довжиною 12,5 см., із відміткою ізоленти синього кольору, зроблений із нижньої частини «метельника» електровоза ВЛ-10 № 1480, зокрема із металевої захисної труби; зріз експериментального фрагменту кабелю ППСРВМ-1-4000 (із січенням 120 кв.мм), довжиною 19,0 см., із металевої захисної труби (т.2, а.с.54-55), а згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, вирішивши їх долю відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 24981,40 грн., а саме: за проведення судовим експертом ОСОБА_7 судово-товарознавчої експертизи №3288/22 від 11.11.2022 року, додаткової судово-товарознавчої експертизи №3770/22 від 20.12.2022 року (т.2, а.с. 109, т.3, а.с. 47), Львівським НДЕКЦ МВС України судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-22/15006-ТВ (т.1, а.с.98) та за проведення Львівським НДЕКЦ МВС України трасологічних експертиз №СЕ-19/114-22/20141-ТР від 30.11.2022 року, №СЕ-19/114-22/21747-ТР від 29.12.2022 року, №СЕ-19/109-21/7436-ТР від 08.08.2022 року (т.2 а.с.123, т.3 а.с.9, т.1, а.с.74), оскільки проведення вказаних експертиз було зумовлено розслідуванням вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

З врахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає можливим не залишати в дії до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 20.00 год. до 06.00 год., продовжений відносно ОСОБА_6 ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2023 року, скасувавши такий.

Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

за ч.1 ст.277 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.

Зобов`язати ОСОБА_6 , відповідно до ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби скасувати.

Витрати на залучення експертів в розмірі 24981,40 грн. відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази:

- рюкзак чорного кольору «ONE POLAR» (т.1 арк.40-41) - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , як власнику, скасувавши арешт на такий, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 15.06.2022 року;

- 3 електрокабелі, які зовні покриті чорною гнучкою резиною; 1 ножівку для металу, рукоятка якої жовтого кольору; фрагмент кабелю опалення пасажирських вагонів довжиною 3,70 м, чорного кольору; металеве полотно для порізки металу, довжиною 31,5 см, шириною 2,4 см, з імітованою ручкою із паперу та прозорої клейкої стрічки на одному кінці полотна;зрізи кабелю ППСРВМ-1-4000 (із січенням 120 мм2), довжиною 25 см і 12,5 см, зріз експериментального фрагменту кабелю ППСРВМ-1-4000 (із січенням 120 мм2), довжиною 19 см (т.1 арк.40-41, т.2, арк.26-27, 48-50) - знищити, скасувавши арешт на такі, накладений ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 15.06.2022 року та 10.11.2022 року.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1