Справа № 236/2749/21
Провадження № 1-кп/243/367/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_10 ,

адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000582 від 07.10.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Голубівка, Брагінського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, громадянки України, не заміжньої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є фізичною особою-підприємцем, раніше не судима, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Херсонської області, Бєлозерського району, с. Велетенське, громадянина України, раніше судимого, не одруженого, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Херсонської області, м. Херсон, с. Комишани, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_5 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Прокурором було заявлено клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, без визначення розміру застави, в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілого по кримінальному провадженню, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор зауважив, що ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, тому він, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі покинути територію України чи виїхати на тимчасово непідконтрольну українській владі територію країни. Щодо наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, станом на теперішній час досудовим розслідуванням не віднайдені у повному обсязі всі речові докази, не долучені всі висновки експертів, не допитані всі свідки у справі, а тому перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 як особисто, так і доручаючи іншим особам, може знищити вказані речі, встановлення місцезнаходження яких продовжується стороною обвинувачення та які у разі їх відшукання будуть речовими доказами. Також, на думку прокурора, обвинувачений, перебуваючи на волі, може здійснити вплив на потерпілого по кримінальному провадженню або експертів. Крім цього, прокурор зазначив, що обвинувачений ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, раніше засуджений за скоєння корисливих злочинів і має не зняту та не погашену в законному порядку судимість, наявний також ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення, в тому числі іншого розбійного нападу. Інші запобіжні заходу не зможуть запобігти наведеним ризикам. Відомостей, які б вказували на неможливість перебування обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, не здобуто, тому прокурор вважає, що заявлені ризики виправдовують застосування відносно обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив продовжити строк застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, без визначення розміру застави, в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілого по кримінальному провадженню, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор зауважив, що ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, тому він, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі покинути територію України чи виїхати на тимчасово непідконтрольну українській владі територію країни. Щодо наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, станом на теперішній час досудовим розслідуванням не віднайдені у повному обсязі всі речові докази, не долучені всі висновки експертів, не допитані всі свідки у справі, а тому перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 як особисто, так і доручаючи іншим особам, може знищити вказані речі, встановлення місцезнаходження яких продовжується стороною обвинувачення та які у разі їх відшукання будуть речовими доказами. Також, на думку прокурора, обвинувачений, перебуваючи на волі, може здійснити вплив на потерпілого по кримінальному провадженню або експертів. Крім цього, прокурор зазначив, що обвинувачений ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, раніше засуджений за скоєння корисливих злочинів і має не зняту та не погашену в законному порядку судимість, наявний також ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення, в тому числі іншого розбійного нападу. Інші запобіжні заходу не зможуть запобігти наведеним ризикам. Відомостей, які б вказували на неможливість перебування обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, не здобуто, тому прокурор вважає, що заявлені ризики виправдовують застосування відносно обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив продовжити строк застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на 60 днів, без визначення застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив звільнити його з-під варти та обрати більш м`який запобіжний захід. Повідомив, що хоче воювати та боронити Батьківщину.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та звільнити його з-під варти, оскільки він має намір воювати та захищати рідну країну. Просив обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Додатково пояснив, що він звертався до прокурора в порядку ст. 616 КПК України з приводу скасування йому запобіжного заходу для проходження військової служби, однак, на теперішній час ще не отримав відповіді прокурора стосовно свого звернення.

Прокурор додатково повідомив, що, дійсно, обвинувачений ОСОБА_7 звертався з клопотанням про скасування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ст. 616 КПК України, однак, наразі на вказане клопотання готується відповідь про відмову в його задоволенні, оскільки дія ст. 616 КПК не розповсюджується на осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_8 , з урахуванням думки свого підзахисного, також просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 , заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати її підзахисному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, підтримала доводи свого підзахисного.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_11 , в судовому засіданні просив вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надіслали до суду заяву, в якій просили розглядати кримінальне провадження без їх участі.

Представник потерпілих, адвокат ОСОБА_15 , обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та захисник обвинуваченого ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_16 , в судовому засіданні участь не приймали.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

За правилами ч. 5 ст. 199 КПК України, суд, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, зобов`язаний перевірити те, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

З`ясовуючи питання наявності ризиків щодо обвинуваченого ОСОБА_17 , колегія суддів вважає реальним та доведеним прокурором в судовому засіданні ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду, який ґрунтується на тому, що ОСОБА_17 є обізнаним про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за яке встановлено покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, а тому ОСОБА_17 може вирішити, що переховування від суду тягне менш тяжкі наслідки, ніж процедура відбування покарання.

Також колегія суддів погоджується зі стороною обвинувачення, що на теперішній час має місце ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній не працює, раніше вже був засуджений за скоєння корисливих злочинів і має не зняту та не погашену в законному порядку судимість, що може, зі свого боку, свідчити про схильність обвинуваченого до порушення Закону.

Ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або незаконно впливати на потерпілих, колегія суддів вважає не доведеними стороною обвинувачення під час розгляду клопотання.

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту суду не надано.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він має бажання воювати та боронити Батьківщину, судова колегія вважає наступне.

Законом України від 15.03.2022 року № 2125-IX внесені зміни до КПК України, доповнено Кодекс статтею 616 щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав.

Так, за приписами ч. 1 ст. 616 КПК України У разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Наразі ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, на яку норми ст. 616 КПК України не розповсюджуються.

Крім того, суду не надано будь-яких доказів того, що обвинувачений ОСОБА_6 звертався, у відповідності до порядку, встановленого ст. 616 КПК України, до прокурора з клопотанням про заміну йому запобіжного заходу або до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою з`ясування своєї придатності до проходження військової служби тощо.

Тож, враховуючи наведене, судова колегія не приймає доводи обвинуваченого ОСОБА_6 через їх необґрунтованість.

Підсумовуючи вказане вище, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше вже був судимий, відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі за вчинення корисливих злочинів, був звільнений умовно-достроково, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, колегія суддів дійшла висновку про недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим під час судового розгляду ризикам, тому колегія суддів вважає, що є законні підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Продовжуючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегією суддів не вбачається підстав для визначення розміру застави, оскільки злочин був вчинений із застосуванням насильства.

Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, колегія суддів також вважає реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховування обвинуваченого від суду.

Судова колегія погоджується зі стороною обвинувачення, що на теперішній час має місце ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній не працює, раніше був засуджений за скоєння корисливих злочинів і має не зняту та не погашену в законному порядку судимість, що може свідчити про схильність обвинуваченого до порушення Закону.

Ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або незаконно впливати на потерпілих, колегія суддів вважає не доведеними стороною обвинувачення під час розгляду клопотання.

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту суду не надано.

Стосовно доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він також має намір стати до лав Збройних Сил України та захищати рідну країну у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку з чим звернувся до прокурора з клопотанням про скасування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд звертає увагу на те, що наразі на адресу суду не находило клопотань від прокурора про скасування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання.

Крім цього, також слід зауважити про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, на яку норми ст. 616 КПК України не розповсюджуються, тож, враховуючи зазначене та з огляду на відсутність на теперішній час відповіді прокурора на заявлене обвинуваченим клопотання про скасування застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судова колегія вважає доводи обвинуваченого необґрунтованими.

Підсумовуючи наведене вище, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, вже відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі за вчинення корисливих злочинів, був звільнений умовно-достроково, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, колегія суддів дійшла висновку про недостатність застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим під час судового розгляду ризикам, тому вважає, що є законні підстави для продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Продовжуючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегією суддів не вбачається підстав для визначення розміру застави, оскільки злочин був вчинений із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 26, 177-178, 181, 183, 194, 197, 199, 201, 202, 331, 371-372, 376, 395 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)», строком на 60 днів, тобто до 06 квітня 2023 року включно.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)», строком на 60 днів, тобто до 06 квітня 2023 року включно.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , начальнику Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» та начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебувають під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 06.02.2023 року о 12-35 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3