Справа № 159/4075/22 Провадження №11-сс/802/51/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 28.09.2022 року,за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчої СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , за погодженням із процесуальним прокурором ОСОБА_6 , звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000091 від 28.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України. Просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування з метою запобігання знищення, пошкодження та відчуження як речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2023 року відмовлено в задоволенні клопотанняпро арешт майна.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає, що зазначена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження у зв`язку з тим, що суд не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки. Вказує на те, що майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , є предметом вчинення неправомірних дій у кримінальному провадженні, а відчуження (переоформлення) прав власності на нерухоме майно, що призведе до неможливості проведення слідчих (розшукових) дій та відповідних судових експертиз, а тому є необхідність в арешті вказаного майна.

Просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання повністю та накласти арешт наквартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060) шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судове засідання власник майна ОСОБА_9 ,не з`явилася. Від неї клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Учасники провадження, які з`явилися в судове засідання не заперечували щодо розгляду справи у засідання відсутності власника майна ОСОБА_9 ,а тому розгляд проводиться за її відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; думку представника власника майна, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності.

У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Як встановлено апеляційним переглядом, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення.

Так доводячи підставність поданого клопотання в частині накладення арешту на об`єкт нерухомого майна квартири за адресою АДРЕСА_2 , слідчий вказував про те, що відбулась несанкціонована зміна функціонального призначення майна. А тому з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, запобіганню подальшого знищення, пошкодження та відчуження речових доказів майна за адресою: АДРЕСА_2 , виникла необхідність у накладенні арешту на зазначену нерухомість, в тому числі шляхом заборони вчинення реєстраційних дій та яка належить ОСОБА_9 .

Слідчим суддею вірно зазначено, що постановою від 28.10.2022 року слідчий визнав вказане майно речовим доказом після його огляду. При тому мотивів за яким критерієм слідчий визнає квартиру речовим доказом не вказав, а лише послався, що квартира має значення речового доказу.

З досліджених документів вбачається, що власник майна має правовий статус свідка у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим слідчий суддя констатував, що підставою внесення відомостей в ЄРДР явилося вчинення діяння, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, за диспозицією якої відбулася несанкціоновані зміна, інформації, яка оброблюється в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинені собою, яка має право доступу до неї за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, як вірно зазначив слідчий суддя місцевого суду, що предметом дослідження, являється інформація, що знаходиться в реєстрі речових прав та підставність її внесення уповноваженою особою. Отже, знищення, відчуження, перепланування, користування квартирою власником не впливає на інформацію, яка знаходиться в електронному реєстрі речових прав та документи, що стали підставою внесення уповноваженим суб`єктом відомостей в цей реєстр, щодо зміни її функціонального призначення.

Разом з тим, слідчим не зазначено для досягнення якої мети в сенсі предмета доказування злочинних дій, передбачених ст.362 КК України, необхідно накласти арешт на квартиру.

А тому колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно, вказане в клопотанні слідчої, з підстав, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.

Таким чином порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено. В задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупрокурора у кримінальному провадженні прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчої СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: