137/91/23

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літині підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000453 від 18.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, фізичної особи - підприємця, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2022 близько 12 год 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням Бердичів - Хмільник-Літин зі сторони м. Хмільник в напрямку м. Літин, в районі 78 км, під час вибору безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого втратив змогу контролювати рух керованого транспортного засобу, виїхав за межі проїзної частини на ліве узбіччя, де з необережності допустив зіткнення із перешкодою - деревом.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирки зазначеного автомобіля ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № СЕ 19-/102-22/17995-ІТ від 08.12.2022, в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , з технічної точки зору, регламентувались вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху V країни, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

- п. 12.1 - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу. що мати постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Порушення зазначених вимог "Правил дорожньою руху України" водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинному звязку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

02.03.2023 у підготовчому судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності і закриття провадження по справі оскільки вони примирилися з обвинуваченим та їм відшкодувана завдана шкода. З приводу чого надали письмові екземпляри своїх клопотань (а.с. 28, 29).

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію потерпілих, просив кримінальне провадження закрити, пояснивши, що він примирився з потерпілими та також надав відповідне клопотання (а.с. 30).

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена ч.1 ст. 286 КК України, тобто злочин невеликої тяжкості, а тому беручи до уваги що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, з потерпілими примирився, повністю відшкодував збитки, а відтак керуючись положенням ст. 46 КК України, не заперечив проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідності та закриття провадження у справі. Надав відомості, що ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані сп`яніння (а.с. 41-42).Одночасно просив вирішити долю речових доказів та майна на котре накладено арешт слідчим суддею в межах досудового розслідування, а також стягнути процесуальні витрати.

Суд, дослідивши клопотання потерпілих, заслухавши думку обвинуваченого та прокурора, вважає, що подані клопотання підлягають до задоволення за наступних підстав.

Так, ст. 46 КК України передбачає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23 грудня 2005 року, за наявності підстав, передбачених у ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду із обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Наданими у судовому засіданні поясненнями та поданими клопотаннями потерпілих, поясненнями обвинуваченого, підтверджено, що він дійсно примирився і відшкодував потерпілим завдані своїми діями збитки, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 згідно обвинувального акту він скоїв вперше, при цьому у відповідності до положень ст.12 КК України, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, а відтак клопотання потерпілих про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно положень п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закрити зазначене кримінальне провадження.

Відповідно до позиції викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17) суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається на підставі ст. 46 КК України, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинен відшкодувати саме обвинувачений.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією та висновками в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02.12.2021 (справа №449/1689/19) та позицією Вінницького апеляційного суду зазначеній в ухвалі від 16.12.2021 (справа 130/1494/20).

Враховуючи клопотання сторони обвинувачення про стягнення процесуальних витрат, та практику судів вищих інстанцій, процесуальні витрати в загальній сумі 3398,04 грн. за проведення експертиз, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 26, 100, 124, 174, 284, 286, 288, 314, 372 КПК України, ст.ст. 12, 46, 286 КК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23 грудня 2005 року, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілими.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2022 за № 0000453 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт № НОМЕР_2 виданий 06.08.2021 органом № 8036, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави Україна 3398,04 грн. у відшкодування витрат за проведення в кримінальному провадженні експертиз:

№ СЕ-19/102-22/17166-ІТ від 05.12.2022, № СЕ-19/102-22/17392-АВ від 19.12.2022 та № СЕ-19/102-22/17995-ІТ від 08.12.2022.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений 22.11.2022 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області.

Речовий доказ - автомобіль марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , котрий находяться на території спеціального майданчика ГУНП у Вінницькій області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (вул. Ботанічна, 30-32, м. Вінниця) після набрання ухвалою законної сили повернути власнику - ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1