Справа № 354/644/21
Провадження № 1-кп/354/13/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 14 cічня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, на утриманні має малолітню дитину- сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини(аліментів). Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 08.04.2009 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частки його заробітку(доходу) в місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2016 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі вісімсот гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Проте, ОСОБА_3 , будучи працездатною особою, достовірно знаючи про покладений на нього судовим рішенням обов`язок щодо сплати аліментів, впродовж тривалого часу, систематично і наполегливо, з лютого 2009 року по березень 2021 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів(аліментів) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , що призвело до настання наслідків, а саме виникнення заборгованості, яка станом на 03.03.2021 року становить 97945,05 гривень, що в сукупності складає суму виплат більшу за три місяці відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України не визнав та суду пояснив, що дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі із потерпілою, який розірвано у 2008 році. Від даного шлюбу мають спільну дитину-доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказав, що 08.04.2009 року згідно рішення суду з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання доньки у розмірі ј частки заробітку, згідно рішення суду від 16.02.2016 року розмір аліментів був визначений у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно. Він був обізнаний про судові рішення щодо стягнення аліментів, а також з`являвся у виконавчу службу на виклики державного виконавця. Від сплати аліментів він ніколи не ухилявся та регулярно сплачував їх, за весь період часу було лише кілька разів, коли він допустив прострочення оплати, але у виконавчу службу він заніс лише 5 чи 6 квитанцій про оплату, решта квитанцій загубились, а надана ним довідка з ТОВ «Укрпошта» про здійснення грошових переказів на користь потерпілої державним виконавцем не була прийнята до уваги, оскільки у ній відсутнє посилання про призначення проведених платежів. Також зазначив, що окрім сплати аліментів він допомагав доньці матеріально, був період коли потерпіла перебувала за кордоном і донька жила разом із ним, проте на протязі останніх двох років він із дитиною не спілкується. На даний час у нього на утриманні перебуває син ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є дитиною з інвалідністю з народження та потребує постійного догляду та лікування, оскільки він визнаний опікуном дитини він не має змоги працювати, його дохід становить соціальна допомога та підробітки, а також йому матеріально допомагають родичі. Просить врахувати, що він не заперечує наявність боргу за аліментами, який частково погашений ним в ході судового розгляду даного кримінального провадження у розмірі 21600 грн., однак заперечує свою винуватість у злісному ухиленні від сплати аліментів.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за викладених вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості, а саме:

-показаннями допитаної в ході судового розгляду потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що у 2003 році вона зареєструвала шлюб із обвинуваченим, який є батьком її доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У 2008 році шлюб між ними був розірваний, дитина залишилась проживати разом із нею. Оскільки обвинувачений у добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надавав, вона звернулась до суду і рішенням суду від 08.04.2009 року з ОСОБА_3 на її користь були стягнуті аліменти у розмірі ј частки усіх видів заробітку. Згідно рішення суду від 16.02.2016 року аліменти, які підлягали до стягнення з обвинуваченого, були визначені у розмірі 800 грн. щомісячно. Проте ОСОБА_3 аліменти не виплачував, у період з 2009 року по 2016 рік сплачував аліменти по 320 грн. один раз у півроку, щоб його не притягнули до кримінальної відповідальності. Усі квитанції про перерахунок аліментів були подані нею у виконавчу службу, не зафіксованих у виконавчій службі платежів за аліментами вона не отримувала, а коли надходили поштові перекази від обвинуваченого, вона про це інформувала державного виконавця. На момент зміни розміру аліментів заборгованість становила значну суму, борг був завжди, після рішення суду у 2016 році обвинувачений на протязі півроку виплатив аліменти один чи два рази, а далі знову не платив. У вересні 2020 року заплатив 10000 грн. та навесні 2021 року 1600 грн. Окрім аліментів будь-якої іншої матеріальної допомоги обвинувачений доньці також не надавав, ніякої участі у її вихованні не приймав, не допоміг з витратами на випускний, відмовився надати кошти по оплаті додаткових курсів. Вказала, що обвинувачений має реальну можливість платити аліменти, хоча він офіційно ніде не працевлаштований, проте у його користуванні перебувають ряд транспортних засобів і він займається перевезенням туристів. На момент звернення її в органи поліції заборгованість за аліментами перевищувала 100000 грн., при цьому з моменту присудження аліментів не було жодного періоду щоб обвинувачений своєчасно кожного місяця сплачував аліменти. Вона неодноразово зверталась до державного виконавця, у поліцію, писала заяви, виконавець виходив за місцем проживання обвинуваченого, телефонував йому, проводив бесіди, однак останній не має зареєстрованого на праві власності будь-якого майна, а перебування у нього на утриманні дитини з інвалідністю не звільняє його від обов`язку сплати аліментів на утримання доньки. Вказала, що відносно міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду. В подальшому у судові засідання потерпіла не з`явилась, а її інтереси представляв представник;

-показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який показав, що він працює на посаді державного виконавця у Яремчанському відділі ДВС у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та з 2018 року у нього на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке було відкрите у 2016 році. Зазначив, що у зв`язку із наявністю боргу за аліментами стягувач звернулась із заявою у поліцію і на запит дізнавача ним було надано довідку про розмір боргу, який станом на 03.03.2021 року становив 97945,05 грн. із урахуванням наявних квитанцій про сплату аліментів за весь період стягнення у розмірі 4400 грн., а саме: січень 2020 року-1400 грн, квітень 2020 року-600 грн., жовтень, листопад 2020 року та січень 2021 року по 800 грн. Вказав, що з моменту відкриття виконавчого провадження боржник повинен надавати державному виконавцю квитанції про сплату аліментів, або принести особисто, або направити їх у виконавчу службу рекомендованим повідомленням. ОСОБА_3 зазначеного не виконував, зволікав зі своїм обов`язком, при цьому в ході провадження виконавчих дій він неодноразово спілкувався із боржником, викликав його у виконавчу службу, 14.08.2020 року був надісланий виклик та зобов`язано ОСОБА_3 з`явитись до 19.08.2020 року для надання квитанцій про оплату боргу. Боржник почав реагувати лише коли почались заяви та скарги зі сторони потерпілої, до цього жодного разу не з`являвся на виклики, які направлялись йому поштою. Представнику боржника було надано інформацію про наявну заборгованість та в подальшому винесені постанови про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон, праві керування транспортними засобами, користуванні зброєю, була винесена постанова про накладення штрафу за несплату аліментів, накладений арешт на рахунки, зроблені запити щодо наявності зареєстрованого майна за результатами яких встановлено, що у боржника немає на праві власності зареєстрованих транспортних засобів чи нерухомого майна, а також зареєстрованих доходів. Потерпіла неодноразово приходила і скаржилась на невиплату аліментів, а тому зважаючи на таку поведінку обвинуваченого ним було роз`яснено стягувачу її право на звернення у поліцію для реєстрації кримінального провадження за ухилення від сплати аліментів. Вказав, що у разі коли аліменти безпосередньо отримує стягувач, він має повідомити про це державного виконавця.Станом на 2016 рік борг обвинуваченого за аліментами становив понад 47000 грн. Надану обвинуваченим довідку з Укрпошти про грошові перекази він не бере до уваги, оскільки стягувач ОСОБА_9 заперечила факт отримання цих коштів в якості аліментів, а відповідних квитанцій із зазначенням призначення платежу обвинуваченим надано не було. ОСОБА_3 було роз`яснено, що він вправі сплачувати аліменти на депозитний рахунок виконавчої служби і тепер він так і робить та з моменту направлення кримінального провадження до суду сплатив понад 20000 грн. боргу за аліментами;

-ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 30.12.2020 року якою задоволено скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність Яремчанського ВП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано службову особу Яремчанського ВП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_9 від 09.10.2020 року про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.164 КК України та розпочати досудове розслідування;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_9 , у якій зазначено, що у період часу з 2008 року по час подання заяви її колишній чоловік ОСОБА_3 не сплачує в повному обсязі аліменти згідно рішення суду на утриманні доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із чим виникла заборгованість;

- рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 08.04.2009 року яким постановлено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частки його заробітку(доходу) в місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з 24.02.2009 року та проводити до повноліття дитини;

-рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2016 року, яким постановлено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття;

-виконавчим листом Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №354/845/15-ц, який виданий 02.03.2016 року на виконання рішення суду від 16.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття;

-розрахунком державного виконавця Яремчанського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) ОСОБА_12 зі сплати аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 згідно виконавчого листа №354/845/15-ц, виданого Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 02.03.2016 року, згідно якого сума коштів, яка підлягала до стягнення станом на 03.03.2021 року становить 102345,05 грн. Сума коштів, сплачених боржником станом на 03.03.2021 року становить 4400 грн., зокрема сплачено: січень 2020 року-1400 грн., квітень 2020 року-600 грн., жовтень 2020 року-800 грн., листопад 2020 року-800 грн., січень 2021 року-800 грн. Сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 03.03.2021 року становить 97945,05 грн.;

-листом в.о. начальника Яремчанського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) №20.15-26/2016 від 08.04.2021 року адресованим начальнику СД Яремчанського ВП Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франеківській області, яким підтверджується, що державним виконавцем ОСОБА_12 було попереджено боржника ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за несплату аліментів;

-постановами державного виконавця Яремчанського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) ОСОБА_12 від 12.06.2020 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами та у праві користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №354/845/15-ц від 02.03.2016 року сукупний розмір якої за період з 01.03.2018 року по 30.06.2020 року становить 47890,50 грн.

Вищевказані докази, дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України, повністю узгоджуються між собою та є достатніми для підтвердження обставин у даному кримінальному провадженні.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що з моменту присудження він регулярно сплачував аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а вказаний у розрахунку державного виконавця розмір боргу не відповідає дійсності в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Суд не приймає в якості належного доказу надану обвинуваченим довідку ТОВ «Укрпошта» №1853-Б-234-В від 24.07.2020 року про здійснені поштові перекази на ім`я ОСОБА_9 , оскільки у ній відсутня інформація про призначення платежів, зокрема про те, що вказані кошти перераховані в якості сплати аліментів і їх отримання не підтвердила у суді потерпіла ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону Уераїни «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини( ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції ООН, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст. 51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст.15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

З об`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення може бути вчинене у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був обізнаним щодо наявності судових рішень про стягнення з нього аліментів та обов`язку виконувати дані рішення, а також був попереджений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за несплату аліментів, проте у період з 2009 року по 2021 рік злісно ухилявся від виконання свого обов`язку у формі злочинної бездіяльності, свідченням чого є загальний розмір заборгованості за аліментами, що утворилася станом на 03.03.2021 року сумі 97945,05 грн., а також офіційно підтверджена сплата за вказаний період часу лише п`яти платежів за аліментами на суму 4400 грн.

Твердження захисника про відсутність в діях обвинуваченого складу інкримінованого кримінального правопорушення з посиланням на те, що ОСОБА_3 не вчиняв дій, спрямованих на приховування своїх доходів, майна, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця не виключають наявність в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення у формі злочинної бездіяльності, систематичного невиконання судового рішення про стягнення аліментів через свідоме нехтування своїм законодавчо визначеним обов`язком зі сплати коштів на утримання неповнолітньої дитини, які стягувались у мінімальному розмірі та не перевищували половини прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, за відсутності належних та допустимих доказів щодо об`єктивної неможливості виконання рішення суду протягом такого тривалого періоду часу з незалежних від волі обвинуваченого причин.

Відсутність у обвинуваченого будь-якого зареєстрованого на праві власності нерухомого чи рухомого майна, той факт, що він з моменту присудження аліментів офіційно ніде не працював, а з 2017 року являється опікуном дитини з інвалідністю з народження не звільняють його від обов`язку утримання неповнолітньої доньки від іншого шлюбу, та не свідчать про відсутність злісного ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів, оскільки останній, знаючи про наявність судових рішень, будучи працездатною особою та фізично здоровою особою у період з 2009 року по 2021 рік не вживав жодних заходів для сплати аліментів та погашення існуючого боргу, котрий згідно показань державного виконавця станом на 2016 рік вже перевищував 47000 грн. В той же час після направлення даного кримінального провадження до суду обвинуваченим сплачено на погашення заборгованості за аліментами кошти у сумі понад 20000 грн., що свідчить про наявність у нього реальної можливості сплачувати аліменти.

Зважаючи на наведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, та оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, розлучений, однак перебуває у фактичних шлюбних стосунках, на утриманні має малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що має статус дитини з інвалідністю з народження та являється його офіційним опікуном, не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт.

Суд вважає, що дане покарання є достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80(вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1