Справа № 464/870/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/252/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 , -

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» у Львівській області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

При винесенні вказаної ухвали судом першої інстанції, зокрема, враховано, що з 02 червня 2003 року та надалі, ОСОБА_7 перебуває у розшуку у зв`язку із ухиленням від відбування покарання. Будь-яких відомостей в матеріалах клопотання та особовій справі ОСОБА_7 про з`явлення засудженого для відбування покарання немає, відсутні також дані і щодо постійного його знаходження за місцем проживання, що свідчить про свідоме ухилення засудженого від відбування покарання. Після набрання чинності вироку суду, засуджений, знаючи достовірно про призначення йому покарання, жодного разу не з`явився для його відбування. Таким чином, ОСОБА_7 ухиляється від виконання покарання, у зв`язку з чим, строки, передбачені ст.80 КК України зупиняються. Відтак, встановлений законом строк давності виконання вироку на момент розгляду клопотання не сплив через зупинення перебігу строку на період знаходження засудженого у розшуку, а саме з 02 червня 2003 року. Крім цього, встановлено судом, що засуджений ОСОБА_7 перешкоджав своєю поведінкою виконанню вироку Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року, оскільки зник з місця свого постійного проживання, не виконав обов`язки, які покладені на нього вироком суду.

На дану ухвалу прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити нову ухвалу, якою задоволити клопотання Сихівського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду щодо ОСОБА_7 .

В обґрунтування вказує, що 02.06.2003 ОСОБА_7 оголошено в розшук. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27.05.2022 приведено у відповідність із вимогами чинного законодавства та змінено покарання за вироком Галицького районним судом м. Львова від 18.12.2001 за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі.

Наголошує, що судом не враховано, що з часу оголошення розшуку засудженого з 02.06.2003 по теперішній час минуло більше 19 років, злочин за який було засуджено ОСОБА_7 на момент вчинення відносився до злочинів середньої тяжкості, а на даний момент відноситься до проступків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Отже, за змістом цього кримінального закону, якщо засуджений ухилявся від відбування покарання, строк давності виконання для нього обвинувального вироку не може бути більше 6 років з урахуванням змін внесених до Закону на даний час.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі №5-3698км11.

Звертає увагу, що згідно долученої органом пробації інформації ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності після вироку Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2001 не притягався, що підтверджує той факт що строки притягнення до відповідальності не переривались.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом трьох років - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно клопотання, вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк тривалістю 1 рік, а також покладено на засудженого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 26 вересня 2002 року скасовано звільнення від відбування покарання, оголошено розшук і направлено засудженого ОСОБА_7 в місця позбавлення волі для відбування покарання.

Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 27 травня 2022 року вирок Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року відносно ОСОБА_7 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року та постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

Так, при винесенні вказаної ухвали судом першої інстанції, враховано, що з 02 червня 2003 року та надалі, ОСОБА_7 перебуває у розшуку у зв`язку із ухиленням від відбування покарання. Будь-яких відомостей в матеріалах клопотання та особовій справі ОСОБА_7 про з`явлення засудженого для відбування покарання немає, відсутні також дані і щодо постійного його знаходження за місцем проживання, що свідчить про свідоме ухилення засудженого від відбування покарання. Після набрання чинності вироку суду, засуджений, знаючи достовірно про призначення йому покарання, жодного разу не з`явився для його відбування. Таким чином, ОСОБА_7 ухиляється від виконання покарання, у зв`язку з чим, строки, передбачені ст.80 КК України зупиняються. Відтак, встановлений законом строк давності виконання вироку на момент розгляду клопотання не сплив через зупинення перебігу строку на період знаходження засудженого у розшуку, а саме з 02 червня 2003 року. Крім цього, встановлено судом, що засуджений ОСОБА_7 перешкоджав своєю поведінкою виконанню вироку Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року, оскільки зник з місця свого постійного проживання, не виконав обов`язки, які покладені на нього вироком суду. З зазначеними висновками погоджується і колегія суддів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що матеріали клопотання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» у Львівській області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду не містять даних про розшук ОСОБА_7 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Отже, апеляційна скарга не містять правових підстав для скасування ухвали, й колегія суддів визнає таку необґрунтованою.

За таких обставин оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 лютого 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» у Львівській області ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4