єдиний унікальний номер справи 546/24/23
номер провадження 1-кп/546/36/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000557 від 30.10.2022 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мирне Решетилівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого неповну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше судимого 27.11.2008 Решетилівський районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із встановленням іспитового строку на 3 роки, 16.11.2010 року постановою Решетилівського районного суду Полтавської області скасовано звільнення, ОСОБА_4 направлено для відбування покарання, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.12.2012 звільнений 28.12.2012 умовно-достроково на невідбутий термін 10 місяців 26 днів, ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 13.12.2013 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, 29.12.2014 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, 21.02.2017 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

30.10.2022 близько 08:30 год. ОСОБА_4 керував колісним трактором БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_1 , володільцем якого с ФГ «ТЕМП-1» та рухався ним по дорозі сполученням с. Лиман Перший - м. Решетилівка Полтавської області, де у с. Тури Полтавського району Полтавської області, його зупинили працівники поліції з метою вжиття превентивних заходів, направлених на виявлення підозрілих осіб та осіб, причетних до колабораційної діяльності.

У цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження свого права керування колісним трактором БЕЛАРУС-892 реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 , виданого, згідно його змісту, 09.06.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області з відтиском гербової печатки «Україна*Державна інспекція сільського господарства в Львівській області* Ідентифікаційний код 38057289* № 1» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне Полтавської області, жителя АДРЕСА_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_4 має право на керування машинами категорії «А1».

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 під час перевірки у нього документів надав працівникам поліції на ознайомлення завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 , видане, згідно його змісту, 09.06.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області з відтиском гербової печатки «Україна" Державна інспекція сільського господарства в Львівській області Ідентифікаційний код 38057289 № 1» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що він має право на керування машинами категорії «А1», бланк якого з вихідними типографськими даними «ДП «ПК «Зоря». 704. 2015-», не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться офіційному обігу: зображення захисної сітки, серії та номеру, реквізитних та вихідних типографських на бланк нанесено струменевим способом друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтера), який не використовується при виготовленні бланків даного виду документів; відбиток гербової печатки «Україна Державна інспекція сільського господарства в Львівській області* Ідентифікаційний код: 38057289 № 1» у посвідченні тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 з вихідними типографськими даними «ДП «ПК «Зоря», 704. 2015-II», заповненого на ім`я ОСОБА_4 , нанесено контактним способом за допомогою рельєфного кліше, використавши у такий спосіб завідомо підроблений документ.

Відповідно до довідки № 10-13/5654 від 15.11.2022, наданої ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 , а також посвідчення тракториста-машиніста ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавались.

2. Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

3.Докази на підтвердження доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, ззначив, що час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, він їх у повному обсязі, не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування та висновок експерта. Пояснив, що восени 2022 точне число та місяць вже не пам`ятає, але не оспорює що у обвинувальному акті день та місяць вказано правильно, близько 08:30 год, керував трактором, який належить ФГ «ТЕМП-1», в якому він раніше працював. У м. Тури Полтавського району Полтавської області був зупинений працівники поліції, на їх вимогу надав посвідчення тракториста-машиніста, достовірно знав, що воно є підробленим.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

4.Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого.

ОСОБА_4 не працює, одружений, на утриманні має трьох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання та останього місця роботи характеризується позитивно, раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

При цьому судом не було встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України.

Застосовне законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Мотиви призначення покарання

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості суспільства.

Отже, обираючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорій кримінальних проступків, відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Відсутність наслідки вчинення кримінального проступку, оскільки шкода фактично не завдана. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, щиро розкаявся у вчиненому, зазначив, що готовий понести покарання та просив суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. Також прокурор просив урахувати, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 .

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Наведені висновки дають суду підстави для призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/117-22/14879-ДД від 03.11.2022 у сумі 1887 грн 80 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого у дохід держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Крім того, підлягає скасуванню арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 31.10.2022 на посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане згідно його змісту, 09.06.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, прокурор просив не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили, тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 510 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати на проведення судової технічної експертизи № СЕ-19/117-22/14879-ДД від 03.11.2022 у сумі 1887 грн 80 коп стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави.

Скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 31.10.2022 на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 , видане згідно його змісту, 09.06.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 .

Речовий доказ посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 , видане згідно його змісту, 09.06.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку його зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1