У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9076/22

№ 1-кс/183/2334/22

16 січня 2023 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженню №0001261 від 11 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 1111КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

встановив :

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є негативно налаштованим проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які для забезпечення національної безпеки України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.

Так, 27.02.2022 відбулось збройне захоплення Куп`янського району Харківської області військовими формуваннями РФ, у зв`язку з чим органи державної влади, органи місцевого самоврядування, правоохоронні органи об`єктивно не мали можливості виконувати свої обов`язки та реалізовувати законні повноваження для забезпечення на території вказаного населеного пункту порядку та режиму законності.

У зв`язку з чим, а також будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану на підставі відповідного указу Президента України, у ОСОБА_4 у період часу з кінця березня 2022, але не раніше 16.03.2022, по вересень 2022 року, у м. Куп`янську, більш точний час та місце вчинення кримінального правопорушення за об`єктивних причин встановити не виявилося можливим, виник злочинний умисел, спрямований на добровільне зайняття посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області, з метою завдання шкоди Україні.

Так, реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , у період часу з кінця березня 2022, але не раніше 16.03.2022, по вересень 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим з об`єктивних причин, достовірно знаючи про перебування збройних формувань та окупаційних військ Російської Федерації на території Куп`янського району Харківської області, підтримуючи збройну агресію Російської Федерації проти України, діючи умисно, всупереч вимог діючого законодавства України, добровільно вступив в контакт з представниками окупаційної влади держави-агресора та призначився на посаду до незаконного правоохоронного органу, створеного державою-агресором на території Куп`янського району Харківської області, а саме Управління внутрішніх справ тимчасової цивільної адміністрації Харківської області, на посаду дільничного інспектора у м. Куп`янську.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у складі незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області, займаючи посаду дільничного інспектора у м. Куп`янську, у період часу з кінця березня 2022, але не раніше 16.03.2022, по вересень 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим з об`єктивних причин, ніс службу у незаконно створеному правоохоронному органі. Виконуючи свої обов`язки ОСОБА_4 здійснюючи свою протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади у Куп`янському районі Харківської області, виконував обов`язки щодо здійснення окупаційного режиму.

Таким чином, ОСОБА_4 , за добровільне зайняття посади у правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

06 грудня 2022 року прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області було узгоджене повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, і з метою виконання вимог КПК України щодо належного повідомлення про виклик підозрюваного ОСОБА_4 , 06.12.2022 на сайті Офісу Генерального прокурора та 08.12.2022 у газеті «Урядовий кур`єр» були опубліковані письмові повідомлення про підозру і виклики ОСОБА_4 на 12.12.2022, 13.12.2022 і 14.12.2022. Так, згідно положень ст. 135 та ст. 278 КПК України після розміщення повідомлень на сайті ГПУ та в газеті загальнодержавної сфери розповсюдження, особа вважається такою, яка належним чином повідомлена.

06.12.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України дає підстави і стороні обвинувачення ініціювати застосування запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, що інкримінується ОСОБА_4 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, у разі доведення його винуватості, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_4 .

Отже, за таких обставин, може здійснюватися вплив зі сторони ОСОБА_4 чи інших осіб за її проханням з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу або примушування.

Вчинення інших кримінальних правопорушень.

Характер та спосіб вчинених дій, характеризуючи особу відомості, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у т. ч. шляхом підроблення документів тощо.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утримання під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 указаного запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , характеризуючи його особу відомості, та інші відомості кримінального провадження вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий в клопотанні зазначає, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 3, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечує протиобрання запобіжного заходу тримання під вартою та пояснив, що він проживає вдома, нікуди не збирався переховуватися, має своє господарство за яким потрібно доглядати.

Захисник зазначила, що заперечує в задоволенні клопотання та підтримує позиціюОСОБА_4 , він не має наміру переховуватися.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.

06.12.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, є особливо тяжким злочином.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 12 до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу

Наявність підозри свідчить про наміри та реальні дії підозрюваного переховується від органів досудового розслідування, тому слідчий суддя вважає, що застосування такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою буде належним запобіганням спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування.

Суд не встановив наявність ризиків передбачених п. 3 п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких та враховує тяжкість покарання, яке загрожую ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення у якому він підозрюється, тому слідчий суддя вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів, крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 , продовжити вчиняти інші злочини.

Слідчий суддя вважає, що незастосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою до ОСОБА_4 , за добровільне зайняття посади у правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, може викликати негативну реакцію у суспільстві. Наявність фактичних даних щодо запобігання ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, дані особистості підозрюваного, унеможливлюють застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2585, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 04 березня 2023 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1