Справа №522/8077/21
Провадження №1-кп/522/1063/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253 від 20.04.2021 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2021 року після здійснення автоматизованого розподілу справ в провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253 від 20.04.2021 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Відповідно обвинувального акту, 19.04.2021 у нічний час, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 знаходячись біля будинку № 5 по вул. Генуезькій у Приморському районі м. Одесі, побачив припаркований автомобіль марки "BMW", моделі "328i" номер шасі № НОМЕР_1 у кузові білого кольору, 2008 року випуску, що належить ОСОБА_6 на підставі довіреності.

В цей час у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_3 , не маючи ані дійсного, ані уявного права власності на транспортний засіб, 19.04.2021 року приблизно о 02:00 год. зателефонував в службу, яка займається евакуацією автомобілів та повідомив, що його автомобіль в несправному стані та попросив допомогти доставити транспортний засіб на СТО. Після чого 19.04.2021 року приблизно о 02:07 год., за адресою вул. Генуезька, 5, у Приморському районі м. Одеси, прибув працівник служби з евакуації транспортних засобів, на евакуаторі марки «Мерседес Спрінтер» ОСОБА_7 , якого зустрів ОСОБА_3 , та повідомив, що автомобіль марки "BMW", моделі "328i" номер шасі № НОМЕР_1 в несправному стані і його потрібно евакуювати на станцію технічного обслуговування за адресою: м. Одеса вул. Небесної Сотні, 101-А, де надав копії документів на вище зазначений автомобіль та повідомив, що придбав автомобіль в США без електронного ключа.

В подальшому ОСОБА_7 завантажив автомобіль "BMW", моделі "328i" номер шасі № НОМЕР_1 у кузові білого кольору, вартістю 217 743 гривень 75 копійок, на евакуатор, за допомогою якого автомобіль було переміщено у просторі.

Внаслідок чого ОСОБА_3 розпорядився викраденим транспортним засобом на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 217 743 гривень 75 копійок.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної шкоди.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2021 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2021 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 30.04.2021р., укладеної між прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2021 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав провину у повному обсязі, визнав фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 19.04.2021 у нічний час, знаходячись біля будинку № 5 по вул. Генуезькій у м. Одесі, побачив припаркований автомобіль марки «BMW», моделі «328i», в цей час у обвинуваченого виник раптовий злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання обвинувачений, не маючи ані дійсного, ані уявного права власності на транспортний засіб, 19.04.2021 року приблизно о 02:00 год. зателефонував в службу, яка займається евакуацією автомобілів та повідомив, що його автомобіль в несправному стані та попросив допомогти доставити транспортний засіб на СТО. Після чого 19.04.2021 року приблизно о 02:07 год., за адресою вул. Генуезька, 5, у м. Одеси, прибув працівник служби з евакуації транспортних засобів, на евакуаторі марки «Мерседес Спрінтер» ОСОБА_7 , якого зустрів ОСОБА_3 , та повідомив, що автомобіль марки "BMW", моделі "328i" номер шасі № НОМЕР_1 в несправному стані і його потрібно евакуювати на станцію технічного обслуговування за адресою: м. Одеса вул. Небесної Сотні, 101-А, де надав копії документів на вище зазначений автомобіль, які знайшов в автомобілі та повідомив, що придбав автомобіль в США без електронного ключа. В подальшому ОСОБА_7 завантажив автомобіль на евакуатор, за допомогою якого автомобіль було переміщено у просторі. Внаслідок чого обвинувачений розпорядився викраденим транспортним засобом на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальний збиток на суму 217 743 гривень 75 копійок.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винним та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки та покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Прокурор зазначив, що цивільний позов не подано, судові витрати відсутні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила застосувати мінімальне покарання, звільнивши обвинуваченого під відбування покарання з випробуванням строком на два роки. Обвинувачений підтримав захисника.

Потерпіла особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши заяву щодо проведення судового розгляду без його участі.Відповідно до вимог ст.325 КПК України неявка потерпілого у судове засідання не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Так, 19.04.2021 у нічний час, знаходячись біля будинку № 5 по вул. Генуезькій у м. Одесі, побачив припаркований автомобіль марки «BMW», моделі «328i», в цей час у обвинуваченого виник раптовий злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання обвинувачений, не маючи ані дійсного, ані уявного права власності на транспортний засіб, 19.04.2021 року приблизно о 02:00 год. зателефонував в службу, яка займається евакуацією автомобілів та повідомив, що його автомобіль в несправному стані та попросив допомогти доставити транспортний засіб на СТО. Після чого 19.04.2021 року приблизно о 02:07 год., за адресою вул. Генуезька, 5, у м. Одеси, прибув працівник служби з евакуації транспортних засобів, на евакуаторі марки «Мерседес Спрінтер» ОСОБА_7 , якого зустрів ОСОБА_3 , та повідомив, що автомобіль марки "BMW", моделі "328i" номер шасі № НОМЕР_1 в несправному стані і його потрібно евакуювати на станцію технічного обслуговування за адресою: м. Одеса вул. Небесної Сотні, 101-А, де надав копії документів на вище зазначений автомобіль, які знайшов в автомобілі та повідомив, що придбав автомобіль в США без електронного ключа. В подальшому ОСОБА_7 завантажив автомобіль на евакуатор, за допомогою якого автомобіль було переміщено у просторі. Внаслідок чого обвинувачений розпорядився викраденим транспортним засобом на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальний збиток на суму 217 743 гривень 75 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Суд вважає, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди. Обвинувачений визнав в судовому засіданні визнав провину, разом з тим належного підтвердження щирого каяття судом не було встановлено, оскільки хоча матеріальну шкоду відшкодовано, шляхом повернення транспортного засобу законному володільцю, однак враховуючи характер скоєного кримінального правопорушення, та пояснення в обвинуваченого в судовому засіданні, судом не можливо встановити щире каяття особи, як обставину, що пом`якшує відповідальність.

Розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, становить 217743,75 гривень, який на стадії досудового розслідування відшкодовано, шляхом повернення транспортного засобу володільцю.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Інкриміноване ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правопорушення відноситься до тяжких злочинів згідно зі ст.12 КК України. Злочини було вчинено з прямим умислом та корисливим мотивом. Шкоду потерпілій особі відшкодовано.

Санкцією за кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, що є мінімальним строком відповідно санкції статті, оскільки провину у скоєному кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав, раніше не судимий. З приводу додатково покарання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для конфіскації майна, оскільки матеріальна шкода відшкодована на стадії досудового розслідування шляхом повернення транспортного засобу законному володільцю. Суд вважає, що застосування положень ст. 75 КК України є неможливим з огляду на обставини справи, відсутність психічного стан особи винного у вигляді щирого каяття, а отже відсутня можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.

Задля забезпечення виконання вироку, та з урахуванням наявності відповідних ризиків суд вважає за необхідне застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 61, 65-67, ч. 2 ст. 292 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Обрати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили, взявши під варту у залі суду.

Речові докази по справі відсутні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1