Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/313/23
Номер провадження 1-кс/711/104/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшої слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000243 від 12.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданим в рамках кримінального провадження №0000243 від 12.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання зазначила, що в липні-серпні 2022 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , будучи обізнаним про дію воєнного стану та проведення загальної мобілізації в Україні, за невстановлених у ході проведення досудового розслідування обставин, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими особами щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усуненням перешкод у цьому для військовозобов`язаних чоловіків громадян України призовного віку за грошову винагороду шляхом забезпечення протиправного внесення відомостей до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

Так, в ході слідства встановлено, що у першій декаді вересня, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, військовозобов`язаний громадянин України призовного віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який через втрату постійного місця проживання у смт. Якимівка Запорізької області у зв`язку з тимчасовою окупацією, бажав виїхати за межі України для працевлаштування, дізнався від знайомого про те, що ОСОБА_5 організовує виготовлення документів, необхідних для виїзду за кордон, у період дії воєнного стану в Україні.

Після чого в першій декаді вересня, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 зателефонував на мобільний номер ОСОБА_5 , та в ході розмови дізнався, що останній може допомогти у питанні перетину кордону, однак у категоричній формі відмовився від особистої зустрічі. ОСОБА_5 запевняв, що документи необхідні для перетину державного кордону України надасть через 3 - 4 дні, за умови надання грошової винагороди в сумі 2 500 доларів США та попередивши, що подальше спілкування буде здійснюватися з ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_5 наголосив, що особа буде внесена до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

Так, 14.11.2022, близько 13:06 години, у ході телефонної розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про те, що він підготував необхідні документи, на що ОСОБА_5 відповів, що з ним зв`яжеться ОСОБА_6 .

Того ж дня, близько 14:15 години, ОСОБА_7 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_6 та сказав надіслати йому за допомогою месенджера фотокопії паспорту громадянина України (перший, другий аркуші та реєстрацію), реєстраційного номеру облікової картки платника податків, паспорта громадянина України для виїзду за кордон та посвідчення водія, наголосивши при цьому про необхідність перерахування на банківський рахунок коштів у сумі 40 500 гривень (еквівалент 1000 доларів США).

Цього ж дня, о 14:14 годині, ОСОБА_6 надіслав ОСОБА_7 на месенджер «Telegram» повідомлення із зазначенням номера банківської картки НОМЕР_1 та повідомлення « ОСОБА_5 ». Після отримання вказаних повідомлень ОСОБА_7 попрямував до центрального відділення АТ КБ «ПриватБанк», що в м. Черкаси по вул. Байди Вишневецького, 40, де за допомогою терміналу самообслуговування перерахував на банківську картку НОМЕР_1 кошти в сумі 40 500 гривень, після чого сфотографував квитанцію про здійснення переказу та надіслав за допомогою месенджера «Telegram» ОСОБА_6

ОСОБА_5 діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, отримавши документи ОСОБА_7 та завдаток у сумі 40 500 гривень, використовуючи свої зв`язки, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, протиправно домігся включення останнього в перелік осіб, яким дозволено виїзд за межі державного кордону України.

16.11.2022, о 17:34 годині, ОСОБА_6 надіслав ОСОБА_7 на месенджер «Телеграм» файл PDF формату, у якому містився Наказ Львівської обласної військової адміністрації №254/22 від 16.11.2022 «Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану» та додаток до наказу «Список водіїв, яким надано право виїзду за межі України відповідно до протоколу засідання комісії з питань виїзду за межі України водіїв в умовах воєнного стану від 16.11.2022 №114», у додатку до наказу під порядковим номером 70 значиться прізвище ОСОБА_7 , з кінцевою датою бронювання для виїзду 16.12.2022.

17.11.2022, о 12:20 годині, під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що решту суми необхідно перераховувати на ту ж картку, що й минулого разу. Також на запитання ОСОБА_7 чи внесено його до бази «Шлях», ОСОБА_6 ствердно зазначив, що відомості про нього внесено до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

Того ж дня, близько 12:30 години, ОСОБА_7 попрямував до центрального відділення АТ КБ «ПриватБанк», що в м. Черкаси по вул. Байди Вишневецького 40, де за допомогою терміналу самообслуговування перерахував на банківську картку НОМЕР_1 кошти в сумі 60 500 гривень (еквівалент 1500 доларів США).

Таким чином, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів разом та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, отримали від ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 100 500 гривень, після чого усунули перешкоди у його виїзді за межі України по всій території держави, шляхом забезпечення протиправного внесення його даних до наказу Львівської обласної військової адміністрації № 254/22 від 16.11.2022 «Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану», що підтверджується відповіддю отриманою від Державної служби України з безпеки на транспорті № 7489/2.3/15-22 від 02.12.2022, відповідно до якої відомості стосовно ОСОБА_7 внесено до Єдиного комплексу інформаційних систем «Шлях».

04.01.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Згідно облікових даних бази «НАІС» за ОСОБА_5 зареєстровано транспортний засіб MAZDA PREMACY, № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , 2002 року випуску.

У зв`язку з тим, що санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_8 , передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та виконання вироку суду в частині конфіскації майна, виникла необхідність в накладенні арешту на належний підозрюваному транспортний засіб.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна, в разі визнання підозрюваного винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, просила накласти арешт на належний останньому на праві власності транспортний засіб.

До початку судового засідання слідча ОСОБА_3 надала суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд даного клопотання без її участі. Також зазначила, що клопотання підтримує.

Відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України не прибуття в судове засідання слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

У судове засідання інші особи не викликалися, оскільки органом досудового розслідування доведена така необхідність для забезпечення накладення арешту на майно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши зміст клопотання, матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до наданих органом досудового розслідування матеріалів клопотання, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000243, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Пунктом 3 частини 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

В судовому засіданні встановлено, що 04.01.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Тобто, на даний час ОСОБА_5 підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

Отже, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до облікових даних бази «НАІС» за ОСОБА_5 зареєстровано транспортний засіб MAZDA PREMACY, № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , 2002 року випуску.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить виконання покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 332 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку, а тому клопотання підлягає до задовол ення шляхом заборони відчуження належного підозрюваному ОСОБА_5 майна, що забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшої слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000243 від 12.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 12.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 на майно належне на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме на транспортний засіб MAZDA PREMACY, № кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , 2002 року випуску.

Заборонити відчужувати вищевказане майно до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу суду вручити слідчому, прокурору.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1