УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000024 від 02.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Київської окружної прокуратури м. Одеси, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000024 від 02.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Як вбачається з клопотання про арешт майна, поданого стороною обвинувачення, на території міста Одеси діє група осіб, серед яких ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , які за грошову винагороду здійснюють виготовлення документів та надають їх зацікавленим особам з метою уникнення ними мобілізації та надання можливості незаконного перетину Державного кордону України.

В ході проведення негласної слідчо-розшукової дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за мобільним терміналом стільникового зв`язку ОСОБА_6 , встановлено, що останній з невстановленими особами неодноразово вів телефонні розмови у яких обговорював вартість незаконних послуг з виготовлення документів які дають право перетину Державного кордону, порядок їх видачі, інструктував з порядку перетину Державного кордону, повідомляв співрозмовників про підвищення ціни на послуги з виготовлення документів які дають право перетину Державного кордону.
Вищевказані дії кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 332 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон (смартфон) марки «Apple» модель «IPhone
12 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 ;банківську платіжну картку НОМЕР_2 ;банківську платіжну картку НОМЕР_3 ;банківську платіжну картку НОМЕР_4 ;банківську платіжну картку НОМЕР_5 ;банківську платіжну картку НОМЕР_6 ; банківську платіжну картку НОМЕР_7 ; банківську платіжну картку НОМЕР_8 .
22.11.2022 року відповідно до вимог ст. 98 КПК України постановою слідчого вищевказані речі були визнані речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.
У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий за погодженням із прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду данного клопотання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах клопотання телефонограмою.
Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах клопотання телефонограмою.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № № 0000024 від 02.06.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
22.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено речі про накладення арешту на які просить сторона обвинувачення.
Вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вказане підтверджується наявною в матеріалах клопотання постановою слідчого від 22.11.2022 року про визнання вилучених речей речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000024 від 02.06.2022 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду експертних досліджень та слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000024 від 02.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.
Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно вилучене, у ході санкціонованого обшуку у приміщенні квартири за місцем мешкання ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

-мобільний телефон (смартфон) марки «Apple» модель «IPhone
12 Pro Max» IMEI: НОМЕР_1 ;
-банківську платіжну картку НОМЕР_2 ;
-банківську платіжну картку НОМЕР_3 ;
-банківську платіжну картку НОМЕР_4 ;
-банківську платіжну картку НОМЕР_5 ;
-банківську платіжну картку НОМЕР_6 ;
-банківську платіжну картку НОМЕР_7 ;
-банківську платіжну картку НОМЕР_8 .
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її отримання до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_8