Провадження № 1-кс/947/2371/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України на майно, яке було виявлено та вилучено 05.12.2022 року в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог клопотання адвокат ОСОБА_3 вказує на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано. ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у кримінальному провадженні та він являється добросовісними набувачем тимчасово вилученого майна на яке було накладено арешт слідчим суддею. Зазначає, що вилучене майно не може бути використане, як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення. Виходячи з предмету розслідування, для встановлення фактичних обставин даного кримінального провадження мають значення лише документи, які підтверджують або спростовують факт ухилення ТОВ «ТОПГРУПП» від сплати податку на додану вартість у період з 01.03.2020 року по 01.03.2021 року, проте вилучене майно на яке було накладено арешт слідчим суддею дані обставини не підтверджує. Враховуючи викладене, заявник вважає дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно такою, що порушує право власності особи та звертається до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що подане ним клопотання просить задовольнити та розглянути у його відсутність.

Уповноважені слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, матеріали кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року для огляду слідчому судді не надали, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомили.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяву представника власників майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України 05.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду

м. Одеси було проведено обшук за місцем фактичного проживання батька співзасновника та директора ТОВ «ТОПГРУП» ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , і за сумісництвом співвласника та керуючого справами бази зберігання паливних матеріалів за адресою: АДРЕСА_2 , яке використовує ТОВ «ТОПГРУП», а саме: будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: одну валізу коричневого кольору з документацією, чорновими записами та блокнотами; мобільний телефон марки «Iphone» у корпусі сірого кольору, імеі: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», імеі: НОМЕР_3 , імеі: НОМЕР_4 , з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_5 .

У зв`язку із тим, що вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою його збереження на нього було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власників майна.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

З ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно вбачається, що власник вилученого майна не брав участі у розгляді клопотання про накладення арешту, у зв`язку з чим не були враховані важливі обставини, які свідчать про відсутність необхідності накладення арешту на деяке майно та відповідно до чого у подальшому в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба з огляду на наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ТОПГРУПП» здійснюючи незаконну діяльність шляхом реалізації фальсифікованого, незаконно виготовленого палива через мережу автозаправних станцій на території Одеської області у період з 01.03.2020 року по 01.03.2021 року імовірно ухилились від сплати податку на додану вартість у сумі понад 8 000 000,00 грн., що являється коштами в особливо великих розмірах.

Таким чином, предметом розслідування і предметом доказування у даному кримінальному провадженні є ухилення з боку ТОВ «ТОПГРУПП» від сплати податку на додану вартість у період з 01.03.2020 року по 01.03.2021 року.

Необхідність накладення арешту на вказане вище майно мотивовано тим, що майно, яке було вилучено, відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України.

Так, в ухвалі слідчого судді зазначено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що воно має істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та імовірно містить у собі відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим слідчим 06.12.2022 року винесено постанову про визнання його в якості речових доказів та долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження.

Виходячи з предмету розслідування, для встановлення фактичних обставин даного кримінального провадження мають значення лише документи, які підтверджують або спростовують факт ухилення ТОВ «ТОПГРУПП» від сплати податку на додану вартість у період з 01.03.2020 року по 01.03.2021 року.

Відповідно до чого слідчий суддя прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вилучення та накладення арешту на документацію, чорнові записи та блокноти, які містяться в одній валізі коричневого кольору, які було вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , який є за сумісництвом співвласником та керуючим справами бази зберігання паливних матеріалів за адресою: м. Ізмаїл, вул. Східна, 3, яке використовує ТОВ «ТОПГРУП».

Проте, слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучені у ОСОБА_4 під час проведення обшуку мобільні телефони не відповідають критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки належать йому особисто та використовуються ним для власних особистих потреб, відповідно до чого містять його особисті дані та інформацію, яка жодним чином не стосується предмету розслідування у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий міг безпосередньо під час обшуку оглянути мобільні телефони та встановити наявність/відсутність на них будь-якої інформації, яка стосується предмету доказування.

Крім цього, після вилучення майна минуло вже більше двох місяців, протягом яких слідчий також мав можливість оглянути вказані мобільні телефони та переконатись про наявність чи відсутність в них будь-яких даних, які можуть бути використані в якості доказу у даному кримінальному провадженні.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучені мобільні телефони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Органом досудового розслідування дані факти не доведено жодними доказами та аргументами, а обов`язок доказування необхідності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження покладається саме на сторону обвинувачення.

Таким чином, накладення арешту на вищевказане майно є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України.

Крім того, з огляду на арешт, на даний час власник майна не має можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним йому майном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту майна власника.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час накладений арешт майна відповідає засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано продовжує обмежувати право власності особи.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - задовольнити частково.

Скасувати арешт із забороною розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України на майно, яке було виявлено та вилучено 05.12.2022 року в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone» у корпусі сірого кольору, імеі: НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», імеі: НОМЕР_3 , імеі: НОМЕР_4 з сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_5 .

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Одеській області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000041 від 07.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - повернути вилучене майно власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1