У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2023 Справа №607/1978/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000325 від 14 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт на смартфон «Redmi» зелено-блакитного кольору та смартфон «Huawei» чорного кольору, в рамках кримінального провадження № 0000325 від 14 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що на даний час слідчі дії із вказаним майном проведені, а перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє її, як власника майна, конституційного права, на законних підставах користуватися ним. Враховуючи наведене, оскільки в подальшому потреба в застосуванні арешту мобільних телефонів відпала, відтак, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту підтримала повністю та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі. Вказав, що вказані вище мобільні телефони є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому проти скасування арешту заперечує та просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 20 травня 2022 року (ЄУНСС №607/6229/22) задоволено клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , та накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, на майно, яке 19 травня 2022 року було вилучено під час проведення обшуку у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: банківські картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які поміщено в сейф-пакет № 0379657; смартфон «Redmi» зелено-блакитного кольору, який поміщено в сейф-пакет № 0379645; смартфон «Huawei» чорного кольору, який поміщено в сейф-пакет № 0379647; мобільний телефон «Nokia», який поміщено в сейф-пакет № 0379646; флеш носій «goodram 32 GB», який поміщено в сейф-пакет № 0379656; предмет, зовні схожий на пістолет, на корпусі якого наявне маркування «Made in Russia, MP-65, 4K, Cal 4,5 mm», який поміщено в сейф-пакет № KIV5122115.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість проведення досудового розслідування, що, в свою чергу, призводить до порушення права власника на користування мобільними телефонами, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаних мобільних телефонів їх власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування відпала.

Відтак, права та законні інтереси володільця майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

За наведених обставин, враховуючи думку прокурора та власника майна, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшої заборони власнику майна користуватися належним йому майном, а саме смартфоном «Redmi» зелено-блакитного кольору та смартфоном «Huawei» чорного кольору, однак без права відчуження та розпорядження до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000325 від 14 квітня 2022 року.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

Враховуючи викладене, клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, підлягає частковому задоволенню, а смартфон «Redmi» зелено-блакитного кольору, який поміщено в сейф-пакет № 0379645 та смартфон «Huawei» чорного кольору, який поміщено в сейф-пакет № 0379647, поверненню власнику майна ОСОБА_3 на відповідальне зберігання з правом користування та без права їх відчуження та розпорядження до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000325 від 14 квітня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000325 від 14 квітня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт на смартфон «Redmi» зелено-блакитного кольору, який поміщено в сейф-пакет № 0379645 та смартфон «Huawei» чорного кольору, який поміщено в сейф-пакет № 0379647, що накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року (ЄУНСС №607/6229/22), передавши дані смартфони власнику майна ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, з правом користування вказаними смартфонами, без права відчуження та розпорядження до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000325 від 14 квітня 2022 року

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1