В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1260/22

08 лютого 2023 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000100 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого сезонно, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

за ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив умисне знищення чужого майна шляхом підпалу.

Злочин скоєно за таких обставин.

ОСОБА_5 01 жовтня 2022 року близько 13 години 30 хвилин прийшов на територію господарства свого вітчима ОСОБА_4 , що знаходиться на АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів помсти, усвідомлюючи загально небезпечний спосіб свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою сірників підпалив сіно, яке знаходилось в стодолі, в результаті чого почали горіти всі господарські приміщення (хлів (стайня), стодола та підсобне приміщення).

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 виникла пожежа, якою було знищено приміщення хліва (стайні), стодоли та підсобного приміщення на суму 186 353,00 грн.; комплект прокладок двигуна Д-144 трактора Т-40 вартістю 1 298,00 грн.; чотири гідравлічні шланги трактора Т-40 вартістю 850,00 грн.; поршневу групу двигуна Д-144 трактора Т-40 вартістю 1 400,00 грн.; стартер Magneton 3.2 кВт трактора Т-40 вартістю 3 247,00 грн.; паливний насос трактора Т-40 вартістю 4 143,00 грн.; 3 тонни сіна із рослинної культури «конюшина» вартістю 13 020,00 грн.; 1,5 тонни пшениці 3 класу вартістю 8 850,00 грн.; кормоподрібнювач марки «Tomass» моделі «В-4400» вартістю 6 192,00 грн.; лапи культиватора за наплавленням 330 мм. у кількості 3 штуки вартістю 476,00 грн.; шлея на коня та повіддя для коня вартістю 1 785,00 грн.

Загалом умисними діями ОСОБА_5 спричинено шкоди потерпілому на суму 227 614,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини та дав показання про те, що в обідню пору 01 жовтня 2022 року пішов до господарства свого вітчима ОСОБА_4 , що знаходитьсяна АДРЕСА_2 . Перед тим він вживав спиртні напої, що призвело до його алкогольного сп`яніння. Перебуваючи у вказаному будинку, на ґрунті тривалих неприязних відносин, через малозначимий привід у нього з вітчимом виник конфлікт, в ході якого він наніс один удар в обличчя ОСОБА_4 . Після того він вийшов з будинку, маючи злість на вітчима, зайшов у стодолу, де за допомогою сірників підпалив сіно, чим спричинив пожежу, внаслідок чого вигоріли всі господарські приміщення, сіно та інші речі, які в них знаходилися.

Щиро розкаюється у тому, що сталося, просить суворо його не карати. Просить врахувати, що він повністю відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, те, що він виховувався в багатодітній сім`ї, яка складалася з восьми дітей, молодшим з яких він змушений допомагати матеріально. Зазначає, щоготовий понести кримінальну відповідальність за вчинений злочин, однак просить не застосовувати до нього покарання у виді реального позбавлення волі. Погоджується з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які він не заперечує.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого та потерпілого, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.194 КК України якумисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнаєвчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що вчинене ОСОБА_5 діяння відноситься до тяжких злочинів, бере до уваги позитивну характеристику обвинуваченого, а також те, що він працює будівельником, на амбулаторному лікуванні у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває та за такою медичною допомогою не звертався. Суд бере до уваги думку потерпілого, який не має до обвинуваченого претензії матеріального чи морального характеру й просить його суворо не карати.

За наведених обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Водночас загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Відповідно до п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).

Із досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації видно, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення та обмеження волі на певний строк, оскільки він становить середню небезпеку для суспільства.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає, що застосувавши ст.75 КК України, ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України. При цьому суд звертає увагу, що застосування ст.75 КК України входить до дискреційних повноважень суду, на чому наголошено Верховним Судом в ухвалі від 01.02.2018 року.

Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався, з урахуванням вимог ст.176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Зважаючи на повне відшкодування завданого збитку, цивільний позов слід залишити без розгляду.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку, визначеному ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити покарання у виді3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : коробку сірників знищити, два DVD-R диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 7928,34 грн витрат за проведення Івано-Франківським відділенням Київського НДУСЕ судової експертизи №3090/22-28 від 23.11.2022 року та 4341,94 грн. витрат за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ судових експертиз, зокрема: 1132,68 грн. за експертизу від 25.11.2022 року № СЕ-19/109-22/11399-АВ; 566,34 грн за експертизу від 27.10.2022 року № СЕ-19/109-22/11398-ТВ; 566,34 грн за експертизу від 31.10.2022 року № СЕ-19/109-22/11397-ТВ; 566,34 грн за експертизу від 28.10.2022 року № СЕ-19/109-22/11400-ТВ; 566,34 грн за експертизу від 28.10.2022 року № СЕ-19/109-22/11402-ТВ; 943,90 грн за експертизу від 28.10.2022 року № СЕ-19/109-22/11401-ТВ; а загалом 12270,28 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1