Справа № 309/3622/22
Провадження № 1-кп/309/222/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000325 від 15 серпня 2022 року, відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , одружену, маючу на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючу, раніше не судиму, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_4 .

Обвинуваченої ОСОБА_3

Адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 15 серпня 2022 року працівниками сектору реагування патрульної поліції Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: поліцейським сектору реагування патрульної поліції Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом ОСОБА_6 та дільничним офіцером поліції сектору ДОП відділу превенції Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, затверджених начальником Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Головного управління Національної поліції в Закарпатській області полковником поліції ОСОБА_8 здійснювалось патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в м. Хуст та Хустському районі Закарпатській області.

Того ж дня, біля 12 годин 00 хвилин, знаходячись в с. Копашново, по вулиці Центральна напроти будинку №141 Хустського району, у зв`язку з порушенням п. 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), керуючись п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським сектору реагування патрульної поліції Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 було зупинено транспортний засіб марки «HONDA DIA» без державного номерного знаку під керуванням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, працівник поліції ОСОБА_6 попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію до транспортного засобу.

В той час ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП «Порушення правил користування мотошоломам», ч. 6 ст.121 КУпАП «Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим в У країні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака» та ч. 1. ст. 126 КУпАП «Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом», розраховуючи на можливість не складання щодо неї протоколів про адміністративні правопорушення, тобто на невчинення дії з використанням влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови поклала грошові кошти в сумі 2000 гривень до багажного відсіку службового транспортного засобу марки «Рено Дастер» державний номер « НОМЕР_1 », тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення. Виявивши неправомірну вигоду, працівник СРПП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 відмовився від отримання згаданих грошових коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» проінформував про подію, що мала місце, через гарячу лінію «102» органи Національної поліції України.

Обвинувачена ОСОБА_3 будучи допитаною у судовому засіданні, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, надала пояснення, у яких підтвердила обставини його вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу його вчинення. Так, обвинувачена указала, що дійсно все відбулося так, як зазначено в обвинувальному акті, а саме, що вона 15 серпня 2022 р. близько 12 год вона керувала скутером в с. Копашнево та була зупинена працівниками поліції, оскільки у неї не було на голові шолома. Після зупинки працівник поліції попросив у неї посвідчення водія , якого у неї також не було. Тоді вона з метою не складання на неї протоколів про адміністративні правопорушення поклала у багажник службового автомобіля 2000 грн., після чого працівники поліції про вказану подію повідомили на лінію 102. У вказаному кається та просить вибачення.

Підсудна згідна з доказами зібраними відносно неї органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України їй зрозумілі.

Покази ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують її особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України за вище встановлених обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах обвинуваченої дії з використанням наданої влади та службового становища.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин, який передбачений ч.1 ст.369 КК України відноситься до не тяжких злочинів

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_9 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття .

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підсудної, а саме те, що підсудна вину свою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, зробила переоцінку своєї поведінки, позитивно характеризується за місцем проживання, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима, враховуючи думку прокурора щодо необхідної міри покарання та досудову доповідь складену Хустським РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 01.12.2022 р. суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у вигляді штрафу.

Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню- відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченій не обирався та , враховуючи вимоги ст. ст. 131-132, 177, 178 КПК України не убачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376,615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу розмірі 1000 ( одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. ( сімнадцять тисяч).

Речовий доказ у справі - грошові кошти у розмірі 2000 грн., які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 22 серпня 2022 р. звернути в дохід держави.

Речовий доказ у справі DVD-R диск «НР-invent» , який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 22 серпня 2022 р. залишити в матеріалах справи.

Арешт , який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 17 серпня 2022 року скасувати.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1