Справа № 749/671/22
Номер провадження 1-кс/749/13/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року м.Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сновськ, заяву ОСОБА_3 , про відведення слідчого слідчого відділення Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Корюківського РВП ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000153 від 27.05.2022 року,

в с т а н о в и в :
29 листопада 2022 року до Щорського районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_3 , про відведення слідчого слідчого відділення Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Корюківського РВП ОСОБА_4 . Відвід слідчому заявлено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, оскільки на думку заявника існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою заяву про відвід підтримала з підстав викладених у ній.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 відсутня, до суду надала заяву в якій наголошує на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000153 від 27.05.2022 року завершено.

Вивчивши матеріали заяви про відвід, заслухавши заявника, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КПК України усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 КПК України у разі задоволення відводу слідчого, дізнавача, прокурора в кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені відповідно інший слідчий - керівником органу досудового розслідування, інший дізнавач - керівником органу дізнання або інший прокурор - керівником органу прокуратури.
Чинний КПК України вирішення заяви про відвід слідчому відніс до однієї з форм судового контролю у кримінальному провадженні.
Водночас системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що судовий контроль у кримінальному провадженні здійснюється під час досудового розслідування слідчим суддею. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що закон передбачає правову підставу для здійснення судового контролю і після завершення досудового розслідування, що виражається у перевірці законності прийнятого слідчим рішення у кримінальному провадженні, зокрема про його закриття.
Вирішення ж відводу слідчому, відповідно до наведених вище норм КПК України, можливе лише під час досудового розслідування, оскільки його задоволення тягне вчинення конкретно визначених ст. 83 КПК України та прийняття процесуальних рішень.
За таких обставин у слідчого судді немає повноважень на розгляд відводу слідчого слідчого відділення Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Корюківського РВП ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000153 від 27.05.2022 року, досудове розслідування якого завершено.

Нормами КПК України не передбачено дій слідчого судді у випадку надходження заяви про відвід у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого завершено і яке як наслідок не підсудне слідчому судді згідно положень ч.2 ст. 81 КПК України.

Отже, існує прогалина у процесуальному законодавстві відносно дій слідчого судді у випадку надходження заяви про відвід у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого завершено.

Відповідно до ч. 6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст.7 цього Кодексу.
Прогалина в законодавстві це відсутність нормативно-правової регламентації певної групи суспільних відносин у сфері правового регулювання, окресленій основними принципами права, тобто це відсутність правової норми, яка б регулювала суспільні відносини конкретного виду, що потребують правового регулювання. Усунути прогалину можна за допомогою правотворчого процесу. Проте, швидке усунення прогалин можливе застосуванням аналогії.
Аналогія (від грецького відповідність) означає подібність, схожість у цілому відмінних предметів, явищ за певними властивостями, ознаками або відношеннями. Аналогія у праві є досить складним інститутом правового регулювання та охоплює велику кількість специфічних питань, зумовлених нетиповістю даного правового явища щодо процесу «стандартного» правозастосування. Аналогія права як процедурно-процесуальна форма є комплексним інститутом та може забезпечувати як регулювання норм матеріального, так і процесуального права у випадку наявності в них прогалин. До інституту аналогії у праві входить аналогія закону і аналогія права, які забезпечують реалізацію права, стабільність права та водночас розвивають існуюче право відповідно до потреб суспільства.
Основними умовами застосування аналогії у праві є: 1) суспільні відносини, до яких застосовується рішення, обов`язково мають знаходитись в сфері правового впливу; 2) повна або часткова відсутність врегулювання конкретного випадку нормою права та відсутність всіх інших можливостей для його вирішення, наданих законом (наявність прогалин у праві); 3) юридична компетентність правозастосовчого органу щодо застосування аналогії у праві; 4) в будь-якому випадку застосування закону за аналогією не повинно суперечити принциповим положенням цієї галузі права.
Наведені чотири умови є основоположними, їх наявність дає змогу вирішувати спірні питання за аналогією. Вони є спільними як для застосування аналогії закону, так і для застосування аналогії права.
У разі наявності таких умов застосування інституту аналогії у праві здійснюється відповідно до правил застосування аналогії: 1) при аналогії закону необхідна наявність норми, яка регулює схожі суспільні відносини. При цьому схожість аналізованих обставин, передбачених діючою нормою, повинна бути встановлена в істотних, рівнозначних в правовому відношенні ознаках, розходження в деталях, у несуттєвому; 2) норми та принципи, які застосовуються за аналогією, повинні належати до тієї ж галузі права, і лише у випадку відсутності таких можливостей звернення до норм інших галузей права; 3) використання аналогії неприпустиме, якщо конкретні законоположення пов`язують настання відомих наслідків лише із законом, тобто роблять виключення із принципу допустимості аналогії щодо визначеного роду обставин; 4) результат застосування аналогії, тобто випрацювані правозастосовчим органом правоположення, не повинні суперечити діючому законодавству та принципам права; 5) обґрунтованість застосування аналогії правозастосовному акту, тобто мотивоване пояснення причин застосування до даних суспільних відносин аналогії права або аналогії закону; 6) аналогія права застосовується лише тоді, коли неможливо віднайти норму права, яка регулює схожі суспільні відносини.
Отже, інститут аналогії є необхідним засобом регулювання правової системи, а застосування інституту аналогії є творчою діяльністю і водночас засновується на принципі законності, що потребує дотримання вироблених юридичною наукою умов та правил.
Враховуючи викладене, слід дійти висновку про можливість та необхідність застосування аналогії закону, а саме п.2 ч.2 ст.304 Кримінального процесуального кодексу України, який передбачає, що скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Виходячи з засад законності та застосовуючи аналогію кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку про доцільність повернення заяви про відвід слідчого заявнику, роз`яснивши заявнику право звернутися до суду, який розглядає кримінальне провадження №0000153 від 27.05.2022 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.3, 26, 77, 80,81, 304 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 , про відведення слідчого слідчого відділення Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Корюківського РВП ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000153 від 27.05.2022 року повернути ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_3 її право звернутися з заявою про відвід до суду, який розглядає кримінальне провадження №0000153 від 27.05.2022 року.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1