Справа № 455/1533/22
Провадження № 1-кп/455/1/2023
У Х В А Л А

07 лютого 2023 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 01.11.2022 року у кримінальному провадженні №0000144 від 08.02.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, останній раз судимий 20.06.2022 року Старосамбірським районним судом Львівської області за ч.1 ст.309 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старосамбірським районним судом Львівської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000144 від 08.02.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк два місяці.

Клопотання прокурор мотивує тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, в подальшому строк тримання під вартою ухвалами слідчого судді та суду продовжувався, останній раз до 18.02.2023 року включно, а підставами застосування такого запобіжного заходу стали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, останній ніде не працює, відсутні міцні соціальні зв`язки, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема чинити тиск на свідків кримінального правопорушення з метою зміни наданих органу досудового розслідування показань, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, може переховуватись від органів досудового розслідування. Ці ризики не змінилися і продовжують існувати, що, на думку прокурора, дає підстави продовжити строк дії запобіжного заходу, з метою виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні пояснили, що заяв або заперечень щодо задоволення клопотання прокурора вони не мають.

Розглянувши клопотання прокурора та вислухавши думки учасників судового засідання, суд прийшов до наступних висновків.

До обвинуваченого під час досудового розслідування застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.08.2022 року на строк шістдесят днів до 14.10.2022 року включно, на підставі ухвали слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.10.2022 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 16.11.2022 року включно, ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 11.11.2022 року продовжено строк запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою на строк до 09.01.2023 року включно, та на підставі ухвали слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 21.12.2022 року на строк шістдесят днів до 18.02.2023 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України, запобіжним заходом є, в тому числі, тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я особи; 4) наявність постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Запобіжний захід до обвинуваченого застосовано за рішеннями слідчих суддів та суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

При цьому, суд враховує, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів: за ч.2 ст.307 КК України від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.309 КК України караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків, які ще не допитувалися в судовому засіданні, оскільки провадження знаходиться на стадії судового розгляду, а також переховуватися від суду та уникати явки до суду.

Таким чином, ризики, передбачені ст.177 КПК України, зазначені в ухвалах слідчого судді та суду про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, а продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, для запобігання вказаним вище ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, а також виходячи з міркувань забезпечення доступності ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 177, 178, 183, 194, 199, 331, 314-316, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити на 60 днів до 07.04.2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії даної ухвали в частині запобіжних заходів встановити до 07.04.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1