У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Недригайлів Сумської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000262.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2023 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.03.2023 р. включно.

Ухвалено повернути обвинувальний акт прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, суд зазначив про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є порушенням принципу презумпції невинуватості.

Захисник вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, і, в ході судового засідання прокурор не довів, а суддя не обґрунтував, неможливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Баштанського районного суду Миколаївської області, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000181 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України, суд дійшов висновку про його повернення.

В ході підготовчого судового засідання, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування від суду, впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились та продовжують існувати.

Стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд врахував те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, які не допитані судом або вчинити нове кримінальне правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що за результатами підготовчого судового засідання, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, повернуто прокурору, тобто судове провадження на даний час не розпочате. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у стані алкогольного сп`яніння, під час несення військової служби, внаслідок якого настала смерть потерпілого.

При цьому, відповідно до положень ст. 75 КК України, за інкримінованим ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням не можливе призначення покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Наведене, а також обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань або вчинити нове кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали та не зменшились.

За наведеного, доводи захисника про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, є безпідставними.

Отже, правових підстав для обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає і вважає, що рішення суду про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог закону, з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, а відтак підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не має, ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3