Справа № 703/3645/22

УХВАЛА

21 листопада 2022 року м. Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла Черкаської області, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, -
встановив:
В скарзі ОСОБА_3 зазначив, що слідчий здійснив його допит як свідка по вказаній справі, що не відповідає обставинам справи, оскільки він є потерпілим та просив визнати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити, зобов`язати слідчого визнати його потерпілими у кримінальному провадженні та видати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого. Пояснив, що до слідчого він звертався усно із клопотанням про визнання його потерпілим, слідчий у нього відібрала пояснення і сказала, що він є заявником, а не потерпілим. Письмово процесуальних документів про відмову у визнанні його потерпілим слідчим не приймалось.
Слідчий ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.
Заслухавши скаржника, дослідивши скаргу, долучений до неї витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, та така бездіяльність може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Заявник оскаржує саме бездіяльність слідчого щодо невизнання його потерпілим у кримінальному провадженні.
Згідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту вказаної скарги, останній виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.
Так, ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області виконати вимоги п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме визнати його потерпілим, що не входить до переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені слідчому судді на стадії досудового розслідування, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.
Оскільки конкретного рішення за заявою ОСОБА_3 , зокрема, в частині відмови у визнані його потерпілим, слідчим прийнято не було, слідчий суддя в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України позбавлений можливості на даний час вирішувати питання про зобов`язання слідчого виконувати певні процесуальні дії.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невизнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1