Справа № 703/3489/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого процесуальним керівником - прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20 жовтня 2022 року за № 0000651, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, -

встановив:

Старший слідчий СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, на 60 діб, обраного відносно підозрюваного ОСОБА_5 , що подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 20 жовтня 2022 року за № 0000651, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області, проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, та в ході його проведення встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлені слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав, у невстановлений спосіб, психотропну речовину «амфетамін», який зберігав за місцем свого проживання з метою збуту до 09 листопада 2022 року.

Цього ж дня, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , незаконно збув, продавши за 200 гривень особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_8 фольговий згорток з порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи від 10 листопада 2022 року № 19-124-22/12313-НЗПРАП містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 0,103 грама.

Він же, повторно, у невстановлені слідством день та час, за невстановлених слідством обставин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав психотропну речовину «амфетамін», яку зберігав з метою збуту до 09 листопада 2022 року.

Цього ж дня, близько 17 год. 30 хв., під час проведення особистого обшуку працівниками поліції у ОСОБА_5 виявлено та вилучено два фольгові згортки з порошкоподібною речовиною, які згідно висновку судово-хімічної експертизи від 11 листопада 2022 року №19-124-22/12347-НЗПРАП містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 0,241 грама.

09 листопада 2022 року ОСОБА_9 затримано в поряду ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

11 листопада 2022 року ОСОБА_10 повідомлено про нову підозру за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин та за 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 07 січня 2023 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Керівником Смілянської окружної прокуратури 27 грудня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців - до 10 лютого 2023 року.

Слідчий вказує, що у даному кримінальному провадженні виконано слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим, закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_5 , не є можливим з об`єктивних причин, які не залежать від слідчого. Так, для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення необхідно провести певний обсяг слідчо-процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки трьох судово-хімічних експертиз, що знаходяться на виконанні в Черкаському НДЕКЦ; після долучення вищевказаних висновків експертиз та аналізу отриманої в ході досудового розслідування інформації, в залежності від результатів, вирішити питання щодо повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 ; долучити ухвалу слідчого судді на підставі якої проводилося НСРД після її розсекречення та надходження з Черкаського апеляційного суду; у кримінальному провадженні виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчо-процесуальні дії, в яких виникне необхідність.

Враховуючи, що строк запобіжного заходу застосованого відносно ОСОБА_5 закінчується 07 січня 2023 року, та приймаючи до уваги, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані під час застосування слідчим суддею вказаного запобіжного заходу на даний час не зменшилися, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання й просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Крім того зазначив, що ризики, які були враховані слідчим суддею при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час продовжують існувати та не зменшилися, та з врахуванням того, що постановою керівника Смілянської окружної прокуратури від 27 грудня 2022 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000651 від 20 жовтня 2022 року до трьох місяців, просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив не продовжувати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на його думку слідчим у клопотанні та прокурором під час судового розгляду не доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Вважав за доцільне застосувати щодо нього менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Окрім того, захисник у наданих слідчому судді письмових запереченнях на клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно його підзахисного ОСОБА_5 зазначив, що стороною обвинувачення не доведено факту продовження існування ризиків, що указані у клопотанні; не доведено обґрунтованість підозри за кваліфікацією у вчиненні ОСОБА_11 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, вважає, що оголошене повідомлення про підозру має явно завищену кваліфікацію; зауважує, що у клопотанні взагалі не вказано і не надано доказів щодо неможливості обрання ОСОБА_10 альтернативного запобіжного заходу та вважає, що стороною обвинувачення вживаються заходи щодо штучного створення ризиків, тяжкості кримінального провадження виключно задля створення ілюзії наявності підстав для ув`язнення ОСОБА_9 , наслідком чого є свавільне позбавлення волі останнього. на думку сторони захисту на даний час, немає необхідності у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які передбачені Кримінальним процесуальним законом України підстави для його подальшого тримання під вартою. На думку захисника, всупереч зазначеним вимогам закону, прокурором у даному кримінальному провадженні взагалі не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 і жодні об`єктивні дані, які б підтверджували ці ризики, матеріали кримінального провадження не містять.

Захисник заперечує факт існування ризику ухилення від слідства та суду через тягар кримінальної відповідальності та відсутність міцних соціальних зв`язків, вказує, що ОСОБА_12 в розумінні чинного КК України, є раніше не судимий, має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про відсутність кримінальних зв`язків, а також навиків переховування від органів досудового розслідування та суду. Таким чином, твердження сторони обвинувачення про можливість переховування ОСОБА_9 від слідства та суду захисник вважає лише припущенням, не обґрунтованим жодним доказом. Крім того, твердження про відсутність міцних соціальних зв`язків, як рушійну силу можливості переховуватися від слідства та суду взагалі суперечить обставинам справи, зауважує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким з сусідами має добрі відносини, є урівноваженим, ввічливим, на утриманні у ОСОБА_9 перебуває хвора матір, яку останній доглядає, та яка у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу на даний час залишилася без сторонньої допомоги з боку сина, також сам ОСОБА_7 має незадовільний стан здоров`я, що також є перешкодою до виникнення у нього намірів залишення постійного місця проживання.

Щодо ризику можливого незаконного впливу на свідків, з якими підозрюваний знайомий і які ще не давали суду показань, захисник зазначив, що орган досудового розслідування вже отримав вичерпні показання у кримінальному провадженні і вжив заходів до засекречення даних про свідків від ОСОБА_9 . За таких обставин твердження сторони обвинувачення щодо впливу на свідків з метою зміни останніми показань, є поверхневим та не конкретизованим. Свідки у розумінні КПК України несуть кримінальну відповідальність за неправдиві показання, а ОСОБА_7 не може змусити їх вчиняти щодо самих себе кримінальне правопорушення.

Щодо запобігання ризику можливості продовження вчинення інкримінованого правопорушення, який обумовлено встановленням систематичного збуту наркотичних засобів за місцем проживання, захисник вважає твердження сторони обвинувачення про повторність кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_9 надуманим та неспроможним, оскільки в силу положень ч. 2 ст. 32 КК України, повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Також зазначив, що у даному кримінальному провадженні, на переконання захисту, підозра у вчиненні кримінального правопорушення є, необґрунтованою в частині вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі викладених обставин, захисник просив у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - відмовити у зв`язку з не доведенням обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, врахувавши думку підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з ЄРДР від 28 грудня 2022 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000651 внесені до вказаного реєстру 20 жовтня 2022 року за фабулою, яка зазначена слідчим у клопотанні, з попередньою правовою кваліфікацією - ч.1 ст.307 КК України.

09 листопада 2022 року ОСОБА_9 затримано в поряду ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.

11 листопада 2022 року ОСОБА_10 повідомлено про нову підозру за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання .з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин та за 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, та була перевірена слідчим суддею під час обрання підозрюваному запобіжного заходу. Зазначена ухвала слідчого судді ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року залишена без змін та набрала законної сили.

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість: переховування підозрюваного від слідства та суду; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

В ході проведення судового розгляду встановлено, що слідчим під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження здійснено ряд процесуальних дій, однак, закінчити досудове розслідування у повному обсязі до закінчення строку застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, тобто до 07 січня 2023 року, неможливо з об`єктивних причин, які не залежали від слідчого, оскільки необхідно виконати певний обсяг слідчих дій, результати яких матимуть важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки трьох судово-хімічних експертиз, що знаходяться на виконанні в Черкаському НДЕКЦ; після долучення вищевказаних висновків експертиз та аналізу отриманої в ході досудового розслідування інформації, в залежності від результатів, вирішити питання щодо повідомлення про нову підозру ОСОБА_5 ; долучити ухвалу слідчого судді на підставі якої проводилося НСРД після її розсекречення та надходження з Черкаського апеляційного суду; у кримінальному провадженні виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчо-процесуальні дії, в яких виникне необхідність.

Постановою керівника Смілянської окружної прокуратури від 27 грудня 2022 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000651 від 20 жовтня 2022 року продовжено до трьох місяців, тобто до 10 лютого 2023 року.

Під час судового розгляду не встановлено підстав для відмови у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки, станом на день розгляду клопотання, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшилися.

При цьому суд не приймає доводи захисника, про те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, та запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілком спроможний забезпечити дотримання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, адже такі твердження жодним чином не доведені.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, також слідчий суддя враховує, що ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2022 року, яку залишено без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, було встановлено, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень та встановлено наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України.

Так, при вирішенні питання про наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчим суддею враховувалася наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушення. З огляду на викладене, беручи до уваги вищевказану практику ЄСПЛ у справах «Панченко проти Росії» та «Летельє проти Франції», слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами. Так, слідчим суддею надавалася правова оцінка відомостям про особу підозрюваного, який офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання, характеризується посередньо, підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів. Крім того, слідчим суддею надавалася правова оцінка відомостям щодо не притягнення раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності й відсутності у останнього судимостей, а також відомостям щодо його стану здоров`я та факту перебування на його утриманні матері.

Відтак, оскільки вищевказані характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_5 враховувалися слідчим суддею при вирішенні питання про обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на теперішній час не зменшився та продовжує існувати.

Крім того, при вирішенні питання подальшого існування ризиків у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків в рамках даного кримінального провадження, а також перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до наступних переконань.

Так, що стосується продовження існування ризику можливого впливу з боку ОСОБА_5 на свідків в рамках такого кримінального провадження, то очевидно, що з огляду на стадію даного кримінального провадження, а також обставини за яких проводився першочерговий допит таких осіб, слідчий суддя не може виключати існування наведеного ризику, в зв`язку з чим підстав для зміни власного висновку в розрізі продовження існування такого ризику у слідчого судді не має.

Щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1ст.177КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, який був встановлений при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного, слід зазначити, що такий ризик відносно ОСОБА_5 з врахуванням вищевикладених обставин не мінімізується, а саме те, що останній має хоча і має постійне місце проживання, однак офіційно не працює, у зв`язку з чим можлива протиправна діяльність з боку підозрюваного могла бути здійснена з метою отримання доходу.

Таким чином, ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати і на момент розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя також зауважує, що посилання захисника на ту обставину, що на утриманні підозрюваного перебуває хвора мати, яка потребує його допомоги не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даного клопотання, оскільки судом встановлено, що окрім підозрюваного догляд за його матір`ю також здійснює донька останньої. Відтак, неможливо стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_5 є єдиною особою, у якої наявний обов`язок по утриманню хворої матері.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про те, що враховані при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики не зменшилися і продовжують існувати до даного часу, а також об`єктивних причин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000651 від 20 жовтня 2022 року до закінчення терміну дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто до 07 січня 2023 року, при цьому будь-який інший запобіжний захід, окрім, тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Даних про наявність підстав для скасування застосованого до підозрюваного запобіжного заходу або його зміни на більш м`який слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Окрім того, доводи сторони захисту, викладені у формі заперечення на клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вже були викладені захисником ОСОБА_6 у раніше поданому ним клопотанні про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 та за результатом розгляду вказаного клопотання слідчим суддею було відмовлено у його задоволенні за недоведеністю вказаних обґрунтувань.

Перевіряючи викладені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, дійшов висновку про доведеність цих обставин, оскільки існує необхідність у завершенні виконання процесуальних дій, які потребують додаткового часу.

Таким чином, для завершення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні відповідних процесуальних дій.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також бере до уваги практику ЄСПЛ, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України»).

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставини, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме заявлені ризики при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тому є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 лютого 2023 року.

Керуючись ст.176, 177, 182, 183, 193, 194, 196-198, 372, 376 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 лютого 2023 року.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж дії запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання та вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Повний текст ухвали оголошено о 10 годині 30 хвилин 30 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1