Справа № 681/1064/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне матеріали кримінального провадження № 000271 від 30.06.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня та одна малолітня дитини, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.3 ст. 286-1, ч.1 ст. 135 КК України,-

встановив:

30.06.2022 приблизно о 20:00 год. ОСОБА_5 в смт. Понінка, Шепетівського району Хмельницької області по вул. Героїв Майдану здійснював керування автомобілем «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі по тексту ПДР) перебував у стані алкогольного сп`яніння, що знижувало його увагу та швидкість реакції.

На ділянці вказаної дороги, а саме навпроти будинку № 129 (Понінківське лісництво), обвинувачений рухаючись в напрямку м. Полонне був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, а саме появу перешкоди, яку він спроможний був виявити у вигляді руху пішохода ОСОБА_7 в попутному з ним напрямку по правому краю проїзної частини та становив перешкоду для подальшого руху ОСОБА_5 , котрий при цьому також не вибрав безпечної швидкості руху в даній обстановці, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно управляти ним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та під час випередження пішохода ОСОБА_7 не вибрав безпечного інтервалу внаслідок чого допустив на нього наїзд.

Зазначеними діями обвинувачений порушив вимоги ПДР, а саме:

п.2.3 (б) котрий зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.13.3 - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Вище перелічені порушення обвинуваченим вимог ПДР перебували в прямому причинному зв`язку із настанням ДТП та її наслідками.

В результаті вчинення ОСОБА_5 даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломами потиличної кістки черепа, забоєм головного мозку та крововиливами під м`яку оболонку головного мозку, крововиливом в м`які покрови потилично-тім`яної ділянки голови, садном на поверхні лоба справа, садном в правій вилично-скроневій ділянці; закритої травма грудної клітки з переломами правої ключиці, ребер обох половин грудної клітки та забоями обох легенів, восьми поверхневих ран в міжлопатковій ділянці, крововиливу в м`язи підлопаткової ділянки справа, садна та синців на поверхнях верхніх, нижніх кінцівок та тулуба, поверхневої рани в правій підколінній ямці, крововиливу в м`язи лівої підколінної ямки та нижньої третини лівого стегна, в сукупності дані тілесні ушкодження мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті на місці події.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної травми голови та грудної клітки, яка супроводжувалась переломами потиличної кістки черепа, забоєм головного мозку, переломами ребер обох половин грудної клітки та правої ключиці, забоями обох легенів, що супроводжувались гострою крововтратою та шоком.

Після здійснення ОСОБА_5 наїзду на ОСОБА_7 , обвинувачений продовжив рух автомобілем, завідомо залишив на місці ДТП без допомоги потерпілого, який перебував в небезпечному для його життя стані і був позбавлений можливості, через безпорадний стан самостійно вжити заходи до самозбереження.

Такими діями ОСОБА_5 не виконав вимоги п.2.10. (а,г,д) Правил дорожнього руху України та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», котрі встановлюють наступне:

п.2.10. - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний;

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» - учасники дорожнього руху зобов`язані надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, та ч.1 ст. 135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав частково та пояснив, що він дійсно у вище вказаний час та місці керуючи автомобілем «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 котрий рухався по правому краю проїзної частини у попутному напрямку, та приблизно за 20 м став раптово перебігати дорогу рухаючись під кутом ліворуч, у зв`язку з чим він з метою запобігти наїзду, не застосовуючи гальмування, повернув автомобіль вліво, проте приблизно по середні проїзної частини керований ним транспортний засіб наїхав на потерпілого, після чого на місці пригоди не зупинився, продовжив рух, розуміючи, що потерпілий після наїзду перебував у непритомному стані, а коли через 10-15 хвилин приїхав до належного його дружині будинку, що в АДРЕСА_2 , то там вжив 0,5 л горілки, а тому стверджував, що під час ДТП не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Аналогічні пояснення, щодо обставин розвитку ДТП обвинувачений давав також при проведенні з ним 04.08.2022 року слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі (т.1 а.с. 139-144).

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень підтверджується такими доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_9 котрий пояснив, що у день коли сталася дана ДТП він їхав автомобілем по цій же дорозі із м. Полонне по напрямку до м. Баранівка через смт. Понінка. Бачив, як назустріч на великій швидкості, здійснюючи безпричинні маневри з виїздом на зустрічну смугу руху їхав транспортний засіб «Шкода» з розбитим лобовим склом, а обличчя водія було червоне. Проїхавши незначну відстань помітив, що на середині проїзної частин лежить чоловік біля якого знаходились люди. Зупинивши автомобіль він підійшов до місця, де помітив, що потерпілий подавав ознаки життя, біля нього лежав мобільний телефон, а також номерний знак від транспортного засобу.

Даними протоколу огляду місця ДТП від 30.06.2022 року (т.1 а.с.72-86), які вказують на те, що на місці ДТП, яке знаходиться в смт. Понінка, вул. Героїв Майдану, поруч із постаментом "Понінківське лісництво", виявлено: в межах правого узбіччя в напрямку м. Полонне на ділянці з трав`яним покривом слід руху коліс автомобіля, який має дугоподібну форму зі зміщенням праворуч, уламок темно сірого кольору, чоловічу шапку, кросівки, мобільні телефони, пластиковий уламок бампера автомобіля, пакет з продуктами, номерний знак НОМЕР_1 , а також труп ОСОБА_7 . Під час огляду місця ДТП здійснено відповідні заміри, складено схему та фототаблиці.

Даними протоколу обшуку від 01.07.2022 року згідно до яких у подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 виявлено автомобіль "Шкода Октавія" реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.87-92).

За даними висновків експертів № 553 від 20.07.2022 року, № 170 від 15.08.2022 року (т.1 а.с. 97-100) на чохлі рульового колеса вищевказаного автомобіля, а також на підголівнику водійського сидіння, на марлевих тампонах зі змивами із внутрішньої ручки водійських дверцят, з важеля ручного гальма, з важеля перемикання швидкостей виявлені потожирові виділення, які могли походити від ОСОБА_5 .

Даними висновку експерта № 123 від 30.07.2022 року (т.1 а.с. 102-105) відповідно до яких при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені вищеперелічені тілесні ушкодження, котрі утворились від дії тупих твердів предметів, якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля, що рухався, з послідуючим відкиданням тіла на тупе тверде покриття дороги, могли виникнути внаслідок наїзду автомобіля. В момент первинного контакту кузова автомобіля, що рухався, з тілом ОСОБА_7 , останній міг перебувати у вертикальному положенні або близькому до нього, оберненим задньою поверхнею свого тіла до автомобіля, що рухався.

Даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу (т.1 а.с.119-120) із яких вбачається, що 30.06.2022 року о 21:44 годині працівником поліції здійснювався огляд ОСОБА_5 на виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер 6810" результат якого показав 3,06 проміле, з чим обвинувачений погодився в ході судового розгляду.

За даними протоколу про відібрання експериментальних зразків крові та висновку експерта № 1033 від 12.07.2022 року (т.1 а.с.132-133) 01.07.2022 року о 03:00-03:10 год. у ОСОБА_10 були відібрані зразки крові у якій виявлено наявність етилового алкоголю в кількості 2,06% (проміле). Даними висновку експерта № СЕ-19/123-22/5984-ІТ від 14.07.2022 (т.1 а.с.153-157) які вказують, що робоча гальмова система та рульове керування автомобіля "Шкода Октавія" реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували в працездатному стані та виконували свої конструктивні функції.

Даними висновку експерта № СЕ-19/123-22/8191- ІТ від 18.10.2022 (т.1 а.с.166-173) із яких вбачається, що з трасологічної точки зору, наїзд на пішохода в подовжньому напрямі стався по траєкторії руху автомобіля "Шкода Октавія" реєстраційний номер НОМЕР_1 передньою правовою частиною кузова даного автомобіля, перед місцем розташування уламка пластикового кріплення позначеного на схемі до протоколу огляду місця події від 30.06.2022 року позначкою № 1, і на відстані від нього, що перевищує ту, яку уламок міг здолати за час вільного падіння. Водій ОСОБА_5 в умовах даної дорожньої обстановки повинен був діяти відповідно до вимог п.п.2.3б), 12.1 ПДР, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом належного виконання вимог п.12.1 ПДР, а покази обвинуваченого, які він давав під час слідчого експерименту з технічної точки зору є неспроможними.

Із даних висновку комісійної судово-медичної експертизи № 2 від 24.01.2023 року (т.2 а.с.2-5) вбачається, що концентрація алкоголю в організмі ОСОБА_5 , як на момент огляду за допомогою приладу Драгер (3,06 проміле), так і в зразках крові (2,06 проміле) відповідає стану сильного алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів покази обвинуваченого щодо одноразового вживання ним алкоголю в кількості 0,5 л після ДТП, та свідчить про значно більшу кількість вжитого алкоголю до моменту вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди.

Суд не приймає до уваги показання ОСОБА_5 про те, що він під час скоєння ДТП перебував у тверезому стані, а алкоголь в кількості 0,5 л горілки вжив приблизно через 10-15 хвилин після дорожньо-транспортної пригоди.

Така версія обвинуваченого спростовується вище наведеними доказами, зокрема, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер 6810", висновком експерта № 1033 від 12.07.2022 року, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 2 від 24.01.2023 року, згідно яких об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 після ДТП, а саме о 21:44 годині та 03:00-03:10 годині знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння, а вживання ним алкоголю мало місце до моменту вчинення ДТП.

Про факт перебування обвинуваченого в момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння свідчать показання свідка ОСОБА_9 , котрий зазначав, що при зустрічному роз`їзді з автомобілем, яким рухався ОСОБА_5 помітив у останнього ознаки сильного почервоніння обличчя, керований обвинуваченим транспортний засіб їхав на великій швидкості, безпричинно маневрував по проїзній частині дорозі.

Також, характер поведінки ОСОБА_5 в момент ДТП, зокрема здійснення ним наїзду на пішохода, котрий рухався в попутному напрямку в умовах хорошої видимості, на рівній ділянці дороги, а також після ДТП, а саме залишення ним місця пригоди незважаючи на скоєння наїзду на людину, продовження руху автомобілем з пошкодженим переднім склом, за відсутності номерного знаку залишеного на місці ДТП, переховування транспортного засобу у домоволодінні в якому ніхто не проживає дає підстави вважати, що обвинувачений під час дорожньо-транспортної пригоди перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Судом не приймаються до уваги показання свідка захисту ОСОБА_11 який стверджував, що ОСОБА_5 30.06.2022 року знаходився в період часу з 16 години у його місці проживання, де вони обоє займались ремонтом автомобіля. Приблизно о 19.45 годині обвинувачений поїхав від нього, при цьому був тверезим.

Зазначений свідок являється вітчимом для ОСОБА_5 , а тому він міг свідчити на користь обвинуваченого, та такі показання спростовуються сукупністю вище наведених доказів, котрі вказують, що обвинувачений в момент ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього суд критично відноситься до показань ОСОБА_5 , що пішохід ОСОБА_7 приблизно за 20 м до керованого обвинуваченим транспортного засобу раптово змінив свій напрямок руху а саме, став переходити проїзну частину дороги з права на ліво, через що він з метою запобігти зіткненню, також здійснив маневр автомобілем, звернувши ліворуч, про те не зміг уникнути від наїзду на потерпілого, котрий в цей момент знаходився майже по середині дороги.

Зазначені показання обвинуваченого спростовуються даними протоколу огляду місця ДТП від 30.06.2022 року, висновку експерта № СЕ-19/123-22/8191- ІТ від 18.10.2022 та висновку експерта № 123 від 30.07.2022 року, відповідно до яких - на місці ДТП виявлено, зокрема на правій обочині дороги слід руху коліс по траві, кросівок ОСОБА_7 , на правому краю проїзної частини знаходиться кепка потерпілого, пакет з продуктами. З трасологічної точки зору, наїзд на пішохода стався в подовжньому напрямі по траєкторії руху автомобіля "Шкода Октавія" реєстраційний номер НОМЕР_1 передньою правовою частиною кузова даного автомобіля. В момент первинного контакту кузова автомобіля, що рухався, з тілом ОСОБА_7 , останній міг перебувати у вертикальному положенні або близькому до нього, оберненим задньою поверхнею свого тіла до автомобіля, що рухався.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення клопотань обвинуваченого та його захисника щодо перекваліфікації дій ОСОБА_8 із ч.3 ст. 286-1 на ч.2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого ОСОБА_5 злочину, причини його скоєння, характер і кількість допущених ним порушень ПДР, ставлення обвинуваченого до цих порушень, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, дані про особу, сімейний та матеріальний стан, зокрема наявність на утримані неповнолітньої та малолітньої дитини, повнолітнього сина з інвалідністю 3 групи з дитинства, а також думку потерпілого.

Обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Пом`якшуючою обставиною покарання суд визнає частково добровільне відшкодування потерпілому витрат понесених на поховання загиблого брата ОСОБА_7 .

При цьому суд не вважає, що у ОСОБА_5 є наявним визнання своєї вини, а також, що він щиро розкаявся скоєному.

Показання обвинуваченого зводяться до того, що причиною ДТП були дії потерпілого, який раптово став перебігати перед його автомобілем дорогу, та що сам ОСОБА_5 не був в цей момент в нетверезому стані, що фактично свідчить про заперечення останнім своєї вини у вчиненні ним злочину, передбаченого як ч.3 ст. 286-1 так і ч.2 ст. 286 КК України.

По справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов в якому він просив стягнути з ОСОБА_5 400000 грн. моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що у зв`язку із смертю рідного брата ОСОБА_7 для нього заподіяна моральна шкода, котру має сплати обвинувачений у вище згаданому розмірі.

В ході судового розгляду позивач позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі його вимогу.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, вказавши, що позивач не відноситься до осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Вирішуючи цивільний позов суд виходить із такого.

Відповідно до ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За положеннями ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами цього Кодексу, а згідно з ч. 1 ст. 129 КПК суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За змістом ст. 1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За положеннями ч.1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом - довічно;

3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Таким чином, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи.

Позивач ОСОБА_4 на підтвердження своєї вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю внаслідок вищезгаданої ДТП брата ОСОБА_7 не надав доказів про його родинність з останнім, а також, що він відноситься до переліку осіб, зазначених у ч.2 ст. 1168 та ч.1 ст. 1200 ЦК України, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, а тому цивільний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів в загальній сумі 5285,84 грн.

З метою забезпечення виконання вироку суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно залишити запобіжний захід до вступу вироку у законну силу у виді тримання під вартою.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 100, 170, 371, 372, ч.15 ст. 615 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:

за ч.3 ст. 286-1 КК України - позбавлення волі строком ШІСТЬ років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на ШІСТЬ років;

за ч.1 ст. 135 КК України - позбавлення волі строком на ДВА роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів обвинуваченому визначити остаточне покарання шляхом частково складання призначених основних покарань у виді позбавлення волі строком СІМ років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на ШІСТЬ років.

Початок строку відбування основного покарання обчислювати з 01.07.2022 року.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 84 коп. процесуальних витрат пов`язаних із залученням у кримінальному провадженні експертів.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Блек Вієв» - повернути власнику ОСОБА_5 ;

свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки та моделі «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чехол з керма, підголівник з водійського сидіння, номерний знак НОМЕР_1 та частину решітки від радіатора зазначеного автомобіля - повернути власнику транспортного засобу ОСОБА_12 ;

змиви потожирових речовин: з внутрішньої ручки водійських дверей, з ручного гальма з перемикача коробки передач автомобіля марки та моделі «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , частини скла із невідомою речовиною та марлевий тампон із невідомою рідиною бурого кольору вилученої із поверхні цього ж автомобіля біля лобового скла - знищити.

Арешт накладний ухвалою від 04.07.2022 року слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_13 на:

мобільний телефон марки «Блек Вієв», що належить ОСОБА_5 , автомобіль марки та моделі «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шкіряний чехол з керма, підголівник з водійського сидіння, уламки пластику частинку скла із невідомою речовиною, які є невід`ємними частинами зазначеного транспортного засобу - скасувати.

Автомобіль марки та моделі «SKODA OKTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_12 .

ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити запобіжний захід тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На вирок суду обвинуваченим, його захисником, прокурором, потерпілим може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копії вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: