Справа № 953/2791/23
н/п 1-кс/953/2740/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000068 від 12.01.2023, про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Куп`янськ-Вузловий Харківської області, який має повну вищу освіту, одружений, має на вихованні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

встановив:

Сторона обвинувачення просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, зокрема м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області, представниками збройних сил та інших державних органів Російської Федерації взято під контроль будівлі і споруди, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі, а також створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території тимчасово окупованого з 24.02.2022 смт. Куп`янськ-Вузловий Куп`янського району Харківської області, в невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 01.07.2022 виник злочинний умисел, направлений на пособництво державі агресору.

У подальшому, 01.07.2022, реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, перебуваючи на території смт. Куп`янськ-Вузловий Куп`янського району Харківської області, ОСОБА_5 добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації РФ на призначення його на посаду «начальника базы топлива» виробничого підрозділу «Локомативное депо Купянск» т.зв. підприємства «ГП Купянская железная дорога», створеного окупаційною владою.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що т.зв. підприємством «Купянская железная дорога» (створеним окупаційною владою), було налагоджено співпрацю з представниками держави агресора, та за їх завданням, здійснено організацію перевезень особового складу, військової техніки та боєприпасів збройних формувань держави-агресора за допомогою залізничного транспорту на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області з метою завдання шкоди інтересам та національній безпеці України.

Крім того, наказом Генерального директора т.зв. підприємства «Купянская железная дорога» від 01.07.2022, створено виробничий підрозділ т.зв. ««Локомативное депо Купянск» т.зв. підприємства «ГП Купянская железная дорога».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, займаючи вищезазначену посаду, ОСОБА_5 , у період часу з 01.07.2022 по вересень 2022 здійснював пособництво державі-агресору збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, що виразилось у наступному: організовував та контролював виробничу діяльність «Базы топлива» виробничого підрозділу «Локомативное депо Купянск» т.зв. підприємства «ГП Купянская железная дорога», створеного окупаційною владою; організовував роботу підлеглих співробітників, надавав їм вказівки; проводив облік зберігання та використання паливно-мастильних матеріалів депо; забезпечував паливом автотракторну техніку, тепловози, спеціальний самохідний рухомий склад, як виробничого підрозділу «Локомативное депо Купянск» т.зв. підприємства «ГП Купянская железная дорога», створеного окупаційною владою», так і інших підприємств т.зв. «КЖД», забезпечував збереження дизельного палива на т.зв. «Базе топлива»; здійснював особистий контроль за організацією та координацією роботи ввіреного йому підрозділу; передавав дизельне паливо представникам збройним сил рф для його подальшого використання останніми для потреб збройних сил рф, підписував відповідні акти списання вказаного палива; приймав на зберігання дизельне пальне після його отримання від представників збройних сил рф, підписував відповідні акти прийому вказаного палива; забезпечував зберігання дизельного палива для потреб збройних сил рф; організовував екіпіровку (заправку) залізничного рухомого складу (локомотивів) та автомобільного транспорту ВП «Локомативное депо Купянск» т.зв. підприємства «ГП Купянская железная дорога», створеного окупаційною владою; організовував видачу дизельного палива для потреб виробничих підрозділів т.зв. підприємства «ГП Купянская железная дорога».

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у пособництві державі-агресору, яке виразилось в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

21.02.2023 о 12 год 32 хв громадянина України ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

22.02.2023 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у пособництві державі-агресору, яке виразилось в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.02.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 21.04.2023.

12.04.2023 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 22.05.2023.

Обгрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

На даний час в рамках проведення досудового розслідування проведено наступні процесуальні дії, завершення яких потребує додаткового часу: слідчим призначено почеркознавчу експертизу, направлену на встановлення факту виконання або невиконання ОСОБА_5 підписів на документах, які складались на виробничому підрозділі «Локомативное депо Купянск» т.зв. підприємства «ГП Купянская железная дорога», створеного окупаційною владою.

Строк тримання підозрюваного під вартою спливає 21.04.2023, але з метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження: отримати від експертів Харківського НДЕКЦ МВС України висновок за результатом проведення почеркознавчої експертизи; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.

Викладені обставини також свідчать про те, що застава у розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України для особливо тяжкого злочину, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України передбачено право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час дії воєнного стану, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Сторона обвинувачення зазначає, що з урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно ОСОБА_5 не вбачається.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні не визнав повідомлену підозру, щодо вирішення питання про продовження запобіжного заходу покладався на прозсуд суду.

Захисник в судовому засіданні вказувала на необгрунтованість повідомленої підозри, підтримала позицію свого підзахисного.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000068 від 12.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.02.2023, 21.02.2023 о 12.32 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

22.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто пособництво державі-агресору, яке виразилось в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2023 застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 21.04.2023 включно, без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 12.04.2023 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, до 3 (трьох) місяців, тобто до 22.05.2023.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, що підтверджується: повідомленням про кримінальне правопорушення; відповідями на доручення слідчого; показаннями свідків ОСОБА_7 від 25.01.2023, ОСОБА_8 від 25.01.2023, ОСОБА_9 від 25.01.2023, ОСОБА_10 від 25.01.2023, ОСОБА_11 від 13.01.2023, ОСОБА_12 від 25.01.2023, які містяться в протоколах їх допитів відповідно; висновками спеціаліста від 13.02.2023, 10.02.2023, 14.02.2023; супровідним листом з Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» з додатками до нього - документальними матеріалами; протоколом огляду від 28.03.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 23.03.2023.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, ОСОБА_5 , має повну вищу освіту, одружений, має на вихованні двох доньок ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання. Більш того, за час тримання підозрюваного під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, на 34 дні, до 21.05.2023 включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

При постановленні даної ухвали слідчий суддя, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що останньому повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 111-2 КК України в період воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 34 (тридцять чотири) дні - до 21 травня 2023 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Строк дії ухвали з 18 квітня 2023 року по 21 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1