УХВАЛА

26 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 357/13904/17

провадження № 51-4117ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від

28 листопада 2022 року.

встановив:

За вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого

2022 року ОСОБА_5 , визнано винуватим і засуджено за ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року), зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_5 його попереднє ув`язнення у цьому кримінальному провадженні- 22 червня 2017 року по 31 липня 2019 року включно та з 14 лютого 2022 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У цьому кримінальному провадженні також засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судові рішення щодо яких не оскаржено.

31 жовтня 2022 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду стосовно нього, поважність причин пропуску строку засуджений мотивував тим, що вже подавав апеляційну скаргу 9 червня 2022 року, яка, як зазначає він, не була розглянута у зв`язку з бойовими діями, а тому він був позбавлений можливості проконсультуватись з захисником, що є порушенням його права на захист.

Київським апеляційний суд ухвалою від 28 листопада 2022 року клопотання про поновлення строку на оскарження вироку місцевого суду залишив без задоволення та повернув апеляційну скаргу.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, захисник ОСОБА_5 подала касаційну скаргу, в якій порушує питання про скасування оскаржуваного судового рішення.

Вважає, що суд не взяв до уваги те, що підсудний не має юридичної освіти, не знайомий з усіма особливостями подання апеляційної скарги після пропуску строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що ОСОБА_5 під час оголошення ухвали про повернення апеляційної скарги присутній не був та вищенаведену ухвалу отримав лише через кілька місяців.

Перевіривши викладені в касаційній скарзі захисника доводи та додану до неї копію судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 295 КПК визначено, що апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку щодо нього, встановив, що його було засуджено вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року і цього ж дня йому вручена його копія. Вперше засуджений звернувся з апеляційною скаргою на вирок 09 червня 2022 року і ухвалою від 15 червня 2022 року її повернуто з підстав відсутності клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Мотивуючи своє рішення апеляційний суд взяв до уваги, що 26 жовтня 2022 року ОСОБА_8 повторно подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду стосовно нього тобто, через 8 місяців після отримання копії вироку й через 4 місяці після отримання ухвали апеляційного суду від 15 червня 2022 року, що не є виправданою затримкою.

Апеляційний суд з акцентував увагу на тому, що твердження ОСОБА_8 про те, що його апеляційну скаргу не було розглянуто у зв`язку з бойовими діями є безпідставними, адже, після проголошення вироку, останній утримувався під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор", на території міста Києва, де активні бойові дії не велися, а тому саме по собі введення воєного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України не є поважною причиною пропуску строку.

Також колегія суддів погоджується з позицією апеляційного суду, який визнав необґрунтованими доводи про те, що засуджений не оскаржив раніше вирок суду оскільки апеляційну скаргу повинен був подати захисник ОСОБА_9 .

Зокрема, Суд зазначив, що у матеріалах кримінального провадження міститься лише клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку,

а сама апеляційна скарга відсутня, як і належне підтвердження того, що з технічних причин на сервері Фастівського міськрайонного суду Київської області, на електронну адресу якого нібито була направлена апеляційна скарга, не вдалося відновити інформацію.

Доводи, захисника про те, що засуджений не має юридичної освіти та спеціальних знань для подання процесуальних документів є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Колегія суддів, бере до уваги, що злочин передбачений ч. 3 ст. 187 КК, за якою засуджено ОСОБА_8 , є особливо тяжким злочином та згідно з вимогами

ст. 52 КПК участь захисника у кримінальному провадженні за обвинуваченням за цією нормою є обов`язковою. Тому, на виконання цих вимог, під час судового провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 був забезпечений захисником.

Відповідно процесуального закону засуджений і його захисник є самостійними

суб`єктами оскарження судового рішення. Захисник, посилаючись у касаційній скарзі на відсутність юридичної освіти у підзахисного, не наводить переконливих обставин, які перешкодили засудженому, який, як уже наголошувалося, отримав копію вироку в день його ухвалення, протягом тривалого часу у зв`язку з неузгодженістю позиції або невиконанням захисником вчасно своїх обов`язків звернутися за безоплатною правовою допомогою за рахунок держави з метою заміни захисника або самостійно залучити захисника.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Правила дотримання строків оскарження судового рішення має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. До того ж це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Ухвала апеляційного суду є належно умотивованою та такою, що відповідає вимогам процесуального закону.

Враховуючи наведене, касаційна скарга не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3