Справа № 438/584/22
Провадження № 1-кп/438/28/2023
В И Р О К

іменем України

09 лютого 2023 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду №1 в м. Бориславі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000178 від 26 квітня 2022 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця строкової військової служби, водій автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , сироти, який має на утриманні: бабусю ОСОБА_4 , 1946 року народження, сестер - ОСОБА_5 , 2004 року народження та ОСОБА_6 , 2014 року народження,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

07.10.2020 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 призваний на строкову військову службу та направлений для її проходження у військову частину НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №303 від 22.12.2020 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Водночас, 01.12.2021 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 призваний на строкову військову службу та у подальшому направлений для її проходження у військову частину НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №295 від 02.12.2021 солдат ОСОБА_9 зарахований у списки особового складу військової частини та призначений на посаду акумуляторника відділення зарядноакумуляторних станцій ремонтного взводу автомобільної техніки батареї регламенту та ремонту військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 47 ОСОБА_10 призначений на посаду водія-токаря ремонтного взводу автомобільної техніки батареї регламенту та ремонту військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, з 02.12.2021 та станом на 14.04.2022 військовослужбовці строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдати ОСОБА_3 та ОСОБА_10 проходили строкову військову службу в одній військовій частині, перебуваючи на рівнозначних посадах та в рівних військових званнях, за відсутності між ними відносин підлеглості.

Будучи військовослужбовцем строкової служби, солдат ОСОБА_3 повинен був дотримуватись Конституції та Законів України, Статутів Збройних Сил України і Військової присяги.

Так, згідно з вимогами ст. ст. 3, 17, 28, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. ст. 11, 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України: військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись вимог Статутів Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил поведінки військовослужбовців; повинні постійно бути зразком високої культури, поважати гідність інших людей; відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватись на взаємній повазі; солдат зобов`язаний зразково виконувати свої службові обов`язки, шанувати честь і гідність товаришів по службі, дотримуватись правил поведінки, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗС України, військова Дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцем свого військового обов`язку, досягається шляхом свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, особистої відповідальності кожного за дотримання військової присяги, військовослужбовці зобов`язані додержуватись визначених військовими статутами правил взаємовідносин між ними, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу один до одного, поводитись з честю і гідністю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з цим, усупереч вказаних вимог законодавства, знаючи вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо порядку взаємовідносин між військовослужбовцями, військовослужбовець строкової військової служби солдат ОСОБА_3 , ставши на шлях злочинної діяльності, допустив порушення, що виявилось у грубому недотриманні ним особистих прав одного із військовослужбовців, порушенні встановленого порядку проходження військової служби та заподіянні тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості військовослужбовцю строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 содату ОСОБА_9 .

Так, 14.04.2022, приблизно о 20 годині 00 хвилин, солдати військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи у кімнаті для відпочинку за місцем тимчасової дислокації батареї регламенту та ремонту військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вжили три флакони ємністю по 250 мл. лікарського засобу «Настоянка глоду», яка містить у своєму складі етиловий спирт. Після цього, вказані військовослужбовці вийшли покурити на вулицю, де між солдатами ОСОБА_3 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 безпідставно висунув вимогу ОСОБА_13 припинити курити та повернутися у приміщення для відпочинку, на що останній не відреагував.

У подальшому, приблизно о 21 годині 45 хвилин цього ж дня, повернувшись з вулиці до приміщення для відпочинку, солдат ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи невдоволеним невиконанням солдатом ОСОБА_13 безпідставної вимоги щодо припинення перекуру, у порушення вимог ст.ст. 17, 28 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 14, 16, 33, 127, 128 Статуту, ст. ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою прояву уявної переваги та порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності відносин підлеглості, підійшов до ліжка, де відпочивав ОСОБА_9 , та наніс йому кулаком правої руки один удар в область грудної клітки, а після того, як солдат ОСОБА_9 підвівся з ліжка, солдат ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, кулаком правої руки наніс йому один удар в область лівої скроні, від якого ОСОБА_10 втратив рівновагу та впав на підлогу.

Своїми вищевказаними умисними діями солдат ОСОБА_3 спричинив солдату ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та «підшкірної гематоми» лівої скроневої ділянки, які відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, а також садна на обох кистях, які відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що 14.04.2022, приблизно о 21 годині 45 хвилин, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи невдоволеним невиконанням водієм- токарем ремонтного взводу автомобільної техніки батареї регламенту та ремонту військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_13 безпідставної вимоги щодо припинення перекуру. У кімнаті для відпочинку за місцем тимчасової дислокації батареї, підійшов до ліжка, де відпочивав ОСОБА_10 , та наніс йому кулаком правої руки один удар в область грудної клітки, а після того, як солдат ОСОБА_9 підвівся з ліжка, продовжуючи свої протиправні дії, він кулаком правової руки наніс йому один удар в область лівої скроні, від якого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на підлогу. Він розуміє, що порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями та заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження. Щиро розкаявся у скоєному та попросив вибачення у потерпілого. Просить суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 підтвердив факт та обставини спричинення йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, а також зазначив, що пробачив обвинуваченого і будь-яких претензій до нього немає. Просив призначити покарання на розсуд суду.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами у справі, дослідженими в судовому засіданні.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 26 квітня 2022 року, яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Повідомлення начальника відділу запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 674/1/1305 від 20.04.2022 про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом строкової служби ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України.

Наказ, яким командир військової частини НОМЕР_1 №303 від 22.12.2020 солдата ОСОБА_3 зарахував до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Наказ, яким командир військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 47 ОСОБА_10 призначив на посаду водія-токаря ремонтного взводу автомобільної техніки батареї регламенту та ремонту військової частини НОМЕР_1 .

Акт службового розслідування командира військової частини НОМЕР_1 від 19.04.2022 про службове розслідування вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом строкової служби ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України.

Висновок експерта №309 від 10 травня 2022 року, з якого вбачається, що в ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та «підшкірної гематоми» лівої скроневої ділянки, що може бути місцем прикладання сили. Вказана травма утворилась від дії тупого предмета, могла виникнути від удару кулаком в ділянку лівої скроні 14 квітня 2022 року, як вказано в «Постанові», та відноситься до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Крім того, лікарями була відмічені садна на обох кистях, які могли виникнути від контакту з тупим предметом, не виключено і в час зазначений потерпілим, та відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Аналізуючи та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідивши обставини провадження, керуючись законом, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд уважає поза всяким розумним сумнівом доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.406 КК України, так як ОСОБА_3 вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось в заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.406 КК України, законодавцем віднесено до нетяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжують покарання ОСОБА_3 є вчинення ним кримінального правопорушення, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, раніше не судимого, на обліках в медичних закладах не перебуває, має постійне місце проживання, не одруженого, військовослужбовець, сирота, який має на утриманні: бабусю ОСОБА_4 , 1946 року народження, сестер - ОСОБА_5 , 2004 року народження та ОСОБА_6 , 2014 року народження, наявність обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання.

Судом враховується, що після негативної характеристики з місця військової служби в військовій частині НОМЕР_1 , надійшла позитивна характеристика відносно обвинуваченого з місця військової служби в військовій частині НОМЕР_2 .

Судом враховуються думки сторін:

- державного обвинувачення щодо обрання покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком 6 місяців;

- потерпілого ОСОБА_9 щодо обрання покарання на розсуд суду;

- обвинуваченого, який просив призначити покарання з випробуванням;

- захисту, який вважає, що обвинувачений має нестабільний псих-емоційний стан, відсутні підстави для застосування ст.69 КК України. Просив призначити покарання з випробуванням.

Підстав для застосування ст.69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є нетяжким злочином; враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб); особу винного - його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я; наявність постійного місця проживання та задовільна характеристика за місцем служби; те, що він не судимий; тяжких наслідків в результаті його протиправних дій не настало.

Виходячи із зазначеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі. Однак, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та зазначені вище дані про особу ОСОБА_3 , його відношення до скоєного правопорушення, обставини які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обиралась.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373-376, 392, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України та призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (одного) року він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на командира військової частини, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі: медичну карту стаціонарного хворого №270 на ім`я ОСОБА_9 та виписку епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №270 на ім`я ОСОБА_9 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження у прокурора повернути за належністю в КНП «ЦМЛ м.Борислава».

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обиралась.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складений і видрукуваний у єдиному екземплярі в нарадчій кімнаті.

На виконання ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1