Справа № 352/883/19
Провадження № 1-кп/352/29/22
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

28 грудня 2022 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

секретаря ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 296, ч.3 ст.369, ч.4 ст.296, ч. 1 ст. 122, ч.4 ст.185, ч. ст.125 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч.1 ст.369 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Тисменицького районного суду знаходиться на розгляді об`єднанекримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 296, ч.3 ст.369, ч.4 ст.296, ч. 1 ст. 122, ч.4 ст.185, ч. ст.125 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 122, ч.1 ст.369 КК України.

Відповідно до ухвали Тисменицького районного суду від 07.11.2022 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, на строк до 05.01.2023 включно.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців, починаючи із сьогоднішнього дня, виходячи з наступного.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує вимоги п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики ЄСПЛ доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, як підстава для втручання у право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Суд вважає, що заявлені прокурором ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися. Зокрема, це стосується ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, серед яких є тяжкий злочин, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк більше п`яти років, крім того ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування, будучи у статусі підозрюваного, переховувався від органів досудового розслідування, та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 знаходяться на розгляді кримінальні провадження у вчиненні тяжкого та нетяжких злочинів.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 не має постійного місця проживання, не має постійного місця роботи, а також відсутність міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого, раніше судимий.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Суд зазначає, що обраний обвинуваченому запобіжний захід із урахуванням його тривалості та у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку та кореспондується з характером суспільного інтересу, потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3, 4 ст.331, п. 20.5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 на строк два місяці, тобто до 28 лютого 2023 включно, без можливості внесення застави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_9