Справа №345/3025/22
Провадження № 1-кп/345/326/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей Новицької сільської ради ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні №0000137 щодо неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ :

30.09.2022 до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Судом встановлено, що 13.05.2022 близько 15:20 год. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Калуш на площі Героїв вирішили покататися на електросамокаті моделі OMNI_2019, код модуля ID: К023, S/N: 24095.

З цією метою, ОСОБА_10 встановив на своєму мобільному телефоні спеціальний додаток, сканувавши QR-код та оплатив поїзд в розмірі 50 грн., після чого вони разом почали на кататися на електросамокаті по площі Героїв, що в м. Калуш Івано-Франківської області.

Цього ж дня, о 15:24 год. ОСОБА_4 керуючи електросамокатом моделі OMNI_2019, знаходячись біля магазину «Рукавичка», який знаходиться на площі Героїв будинок, буд. № 15 в м. Калуш, не маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, проявив неуважність та передньою частиною електросамоката вчинив наїзд на ОСОБА_11 , який рухався йому назустріч. Внаслідок зіткнення ОСОБА_11 впав та вдарився головою до дорожнього покриття.

В результаті своїх необережних дій, ОСОБА_4 згідно висновку судової медичної експертизи від 29.08.2022 спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами в м`які покриви голови, під оболонки та в речовину головного мозку, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень 14.05.2022 о 13:00 год. в приміщенні КНП "Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області" наступила смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв суспільно небезпечне діяння, що виразилось у вбивстві через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 105 КК України, вважаючи, що саме такий вид примусового заходу є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового кримінального правопорушення.

Неповнолітній ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст. 119 КК України, підтвердивши всі обставини, вказані в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру. Також, неповнолітній щиро розкаявся у вчиненому.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні вважав за можливе застосування примусового заходу виховного характеру до ОСОБА_4 .

В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 підтримала клопотання, та просила суд застосувати відносно її сина примусовий захід виховного характеру, запевняючи суд, що здійснюватиме за ним належний нагляд.

Представник служби у справах дітей Новицької сільської ради в судовому засіданні не заперечувала проти застосування примусового заходу виховного характеру.

Потерпілий ОСОБА_8 не заперечив щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру.

Потерпіла ОСОБА_7 заперечила щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру, вважає, що його мама не справиться із здійсненням належного нагляду за сином.

Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Причетність неповнолітнього ОСОБА_4 до вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 119 КК України, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у суді доказами, а саме:

протоколом огляду місця події - приміщення моргу КНП «Калуська ЦРЛ» від 14.05.2022, яким оглянуто труп ОСОБА_11 ;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 19.05.2022, яким отримано відеозапис із камер відео нагляду за 13.05.2022, що встановлені на фасаді приміщення будинку АДРЕСА_2 ;

протоколом огляду предмета від 19.05.2022, яким оглянуто вищевказаний вилучений відеозапис. Оглядом встановлено, що 13.05.2022 о 15.24 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_10 рухаючись на електросамокаті вчинили наїзд на ОСОБА_11 . В результаті чого останній впав на землю, а поряд з ним в праву сторону разом із самокатом впав ОСОБА_10 , а вліво відскочив ОСОБА_4 ;

протоколом огляду предмета від 06.06.2022, яким оглянуто електросамокат моделі OMNI_2019, код модуля ID: K023, S/N: 24095, світло-зеленого кольору. На момент огляду на самокаті відсутні будь-які пошкодження;

висновком експерта №136 від 02.08.2022, яким проведена експертиза штанів ОСОБА_11 та яким встановлено: на передньо-внутрішній поверхні правої штанини в нижній частині виявлено слід ковзання, у вигляді потертості тканини, деформації сплощення пучків волокон, які утворилися внаслідок ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня електросамокату. На задній поверхні штанів посередині та справа у верхній частині виявлено сліди ковзання, у вигляді потертоств тканини, деформації сплощення пучків волокон, накладень напівпрозорих частинок піску та непрозорих частинок глини, які утворилися внаслідок ковзання по травмуючій поверхні, якою могла бути поверхня дорожнього покриття. Слід важати, що могло мати місце зіткнення електросамоката з потерпілим, коли останній перебував у вертикальному положенні і був обернений передньо-правою поверхнею;

висновком експерта №48 від 29.08.2022 за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , згідно з яким смерть останнього настала від закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами в м`які покриви голови, під оболонки та в речовину головного мозку, що ускладнилася набряком та набуханням головного мозку. Можна думати, що в даному випадку могло мати місце зіткнення електросамоката з потерпілим, коли останній перебував у вертикальному положенні і був повернутий до електросамоката передньо-правою поверхнею тіла з нанесенням первинного удару виступаючою частиною електросамоката в ділянку правої ноги з наступним падінням тіла на площину та ударом головою до дорожнього покриття. Закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливами в м`які покриви голови, під оболонки та в речовину головного мозку має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення, а решта тілесних ушкоджень відносяться до легких;

висновком експерта №708/22 (48/22) від 20.06.2022 щодо визначення характеру патологічних змін для підтвердження діагнозу ОСОБА_11 , згідно з яким в останнього наявні: субдуральна гематома, субарахноїдальні крововиливи головного мозку, набряк та набухання головного мозку, крововиливи м`які тканини голови;

висновком експерта №760 від 27.05.2022 за судово-таксилогічному дослідженні крові та сечі ОСОБА_11 ;

висновком експерта №464 від 19.05.2022, яким встановлено, що кров із трупа ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО;

протоколом огляду місця події від 06.06.2022, яким оглянуто ділянку території, що в АДРЕСА_3 , поблизу магазину «Рукавичка», та яким встановлено, що вздовж фасаду вказаного будинку та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що праворуч по огляду, знаходиться бетонний бордюр, який обмежує підвищення висотою 10 см., шириною близько 1,5 м.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 являється учнем 6 класу Добровлянського ліцею Новицької ОТГ Калуського району Івано-Франківської області, проживає разом із батьком та матір`ю в житловому будинку, що в АДРЕСА_4 , в задовільних умовах, на даний час його батько ОСОБА_12 служить в лавах ЗСУ. ОСОБА_4 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами у розумінні ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин у розумінні ст. 67 КК України органами досудового розслідування не встановлено, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі дані, які характеризують неповнолітнього ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусового заходу виховного характеру підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_4 виповнилося 11 років, тобто згідно статті 22 Кримінального кодексу України, останній не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно - небезпечне діяння, що передбачене частиною 1 статті 119 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 97 КК України передбачено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Згідно статті 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

При ухваленні судового рішення щодо неповнолітнього суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення прав дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

До того ж, мінімальні стандартні правила ООН, що стосуються провадження правосуддя стосовно неповнолітніх («Пекінські правила») прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї 1985 року, спрямовують на те, що система правосуддя по відношенню до неповнолітнього направлена в першу чергу на забезпечення добробуту неповнолітнього й забезпечення того, що любі міри впливу на останнього були завжди пропорційні, як з індивідуальними даними особистості правопорушника, так із обставинами правопорушення. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 105 КК України до спеціальних навчально-виховних установ направляють неповнолітніх, котрі вийшли з-під контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, не піддаються виховному впливу та не можуть бути виправлені шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері строком на один рік.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні відсутній, підстав для його застосування на даному етапі немає.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

У відповідності до ст. 124 КПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 484, 498 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0000137 від 16.02.2022, за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України- задовольнити.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 на строк - 1 рік.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді 06.06.2021 (справа №345/1405/22).

Речові докази:

відеозаписи з камер відео нагляду за 13.05.2022, які знаходяться при матеріалах судової справи №345/3025/22 залишити при даних матеріалах;

штани темно-синього кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути відповідному законному володільцю;

електросамокат моделі OMNI_2019, код модуля ID: K023, S/N: 24095, світло-зеленого кольору, який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_13 - повернути відповідному законному володільцю.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя