09.02.2023 363/588/23
ВИРОК

Іменем України

09 лютого 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ;

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ;

потерпілого - ОСОБА_4 ;

обвинуваченого - ОСОБА_5 ;

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000017, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Синяк Вишгородського району Київської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не інваліда, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2022 року, точного часу в ході досудового слідства не встановлено, проте не пізніше 19.07.2022, ОСОБА_5 перебував вдома за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна.

Одразу після цього, реалізуючи злочинний умисел, спрямований таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 попрямував до території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка на праві власності належить ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, та усвідомлюючи настання суспільно - небезпечних наслідків, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок майна інших осіб, ОСОБА_5 пересвідчившись,що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов через вхідну хвіртку, яка не була зачинена, на територію вказаного домоволодіння, тим самим проник на його територію. Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_5 підійшов до приміщення господарського призначення (літньої кухні), де скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, відкрив вхідні двері, які не були зачинені на замикаючий пристрій, після чого зайшов в середину останнього, де виявив промисловий фен марки «TEKHMANN» THG-2003, вартістю 1080,00 грн. (одна тисяча вісімдесят гривень) 00 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_4 .

Вищевказане майно ОСОБА_5 викрав, після чого виніс з території вказаного домоволодіння на вулицю та після цього переніс за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1080,00 грн. (одна тисяча вісімдесят гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

26.01.2023 під час досудового розслідування, між обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 та прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню; сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій. Узгоджене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_5 під час судового розгляду зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Учасникам процесу роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд під час підготовчого судового засідання має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та яке відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості; зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону, сторони досягли згоди щодо виду та розміру покарання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, та наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні питання щодо затвердження угоди та призначенні обвинуваченому покарання, він покладається на розсуд суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом встановлено особу обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Синяк Вишгородського району Київської області, офіційно не працевлаштованого, має середню освіту, не одруженого, утриманців не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого; за місцем проживання характеризується посередньо.

ОСОБА_5 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 14.03.2023 року. Учасники судового провадження у судовому засіданні не заявляли клопотань про обрання, зміну, продовження чи скасування запобіжного заходу. Тому суд доходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , слід залишити без змін.

Процесуальні витрати по справі становлять 566 гривень 34 копійок та складаються з витрат на проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до довідки від 12.01.2023 року № СЕ-19/111-23/1221-ТВ, вирішити відповідно до ст. 126 КПК.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду на суму 1080 (одна тисяча вісімдесят) гривень 00 копійок. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 січня 2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він впродовж 2 (двох) років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 12.01.2023 року № СЕ-19/111-23/1221-ТВ у розмірі 566 гривень (п`ятсот шістдесят шість) 34 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1