Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/358/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Олевськ кримінальне провадження № 0000059 від 13.02.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області, українця, громадянина України, працює за наймом, неодруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у невстановлений досудовим слідством день та час, він незаконно здобув наркотичні засоби, а саме рослини коноплі, та зберігав дані наркотичні засоби за адресою власного проживання та реєстрації в АДРЕСА_2 .

31.10.2019 року о 10.00 годині працівниками поліції було проведено обшук домогосподарства ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_2 , де під час проведення обшуку домогосподарства у останнього виявлено та вилучено: подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору та верхівкові частини рослинного стебла із листям та суцвіттям зеленого кольору, які згідно висновку експерта № 2/1193 від 22.01.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, який відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,346 г; 0.571 г; 62,355 г; 22,482 г; 6,346 г; 10,182 г; 93,488 г; 99,994 г, всього масою 295,764 г., які ОСОБА_4 незаконно зберігав, без мети збуту.

Крім цього в ході проведення обшуку домогосподарства гр. ОСОБА_4 виявлено та вилучено металевий предмет сріблясто-сірого кольору, металевий предмет чорного кольору з фрагментом фольги («пристрої для куріння»), виявлено нашарування речовини коричневого кольору, яка згідно висновку експерта від 26.12.2019 № 2/1192 є особливо небезпечним наркотичним засобом -екстрактом канабісу, який відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого, в перерахунку на суху речовину становить 0,012 г; 0,094 г; 0,227 г, всього масою 0,333 г., які ОСОБА_4 незаконно зберігав, без мети збуту.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України (у редакції 2019 року), як незаконне зберігання наркотичних речовин без мети збуту.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 посилаючись на ст. 5, 185, 12, 49 КК України (у чинній редакції) заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, так як ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення незаконному зберіганні наркотичних речовин без мети збуту, виявленому 31.10.2019 року, за ч. 1 ст. 309 КК України, однак фактично на час розгляду кримінального провадження скоїв кримінальний проступок.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання обвинуваченого з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 виявлено 31.10.2019 року.
Тому, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України (у редакції станом на момент вчинення), у якому обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України (у редакції станом на момент вчинення) є злочином середньої тяжкості, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України (у чинній редакції, згідно ст. 12 (у чинній редакції), на момент розгляду справи у суді є кримінальним проступком, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Оскільки порівняльний аналіз положень ст.ст. 12, 49, ч.1 ст. 309 КК України свідчить про те, що чинна редакція Закону на момент розгляду справи у судовому засіданні покращує становище обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати правові норми Кримінального Закону в чинній редакції на момент розгляду справи у суді, застосувавши ст.5 КК України та ч. 2 ст.12 КК України, згідно якої кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно п. 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту виявлено 31.10.2019 року.
З дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення станом на день розгляду справи у суді 15.11.2022 року пройшло більше 3 років, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за п. 2 ч.1 ст.49 КК України (у чинній редакції).
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження: досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.
Суд вважає обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України в чинній редакції фактичним обвинуваченням у скоєнні кримінального проступку на момент розгляду справи судом.

Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, та з моменту його скоєння минуло більше трьох років, перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, у розумінні ст.49 КК України, не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України (в чинній редакції).
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Цивільний позов не заявлений.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи 3925 грн. 25 коп.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі ст.ст. 5, 12 , п. 2 ч. 1 ст. 49, ч.1 ст. 309 КК України, керуючись ст.ст. 284, 288, 314, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України (у чинній редакції) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України (у чинній редакції) на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України (у чинній редакції) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 13.02.2020 року, - закрити.
Речові докази:
подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору та верхівкові частини рослинного стебла із листям та суцвіттям зеленого кольору, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,346 г; 0.571 г; 62,355 г; 22,482 г; 6,346 г; 10,182 г; 93,488 г; 99,994 г, всього масою 295,764 г., - знищити;

металевий предмет сріблясто-сірого кольору, металевий предмет чорного кольору з фрагментом фольги («пристрої для куріння»), виявлено нашарування речовини коричневого кольору, маса якого, в перерахунку на суху речовину становить 0,012 г; 0,094 г; 0,227 г, всього масою 0,333 г., - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1