ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1820/20 Номер провадження 11-кп/814/1566/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 19 січня 2023 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою

за участю:

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19 січня 2023 року клопотання прокурора було задоволено. Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 19 січня 2023 року по 19 березня 2023 включно з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2020 року в сумі 2497192 грн. 00 коп.

Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, починаючи з 19 січня 2023 року по 19 березня 2023 року включно з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2020 року в сумі 2497192 грн. 00 коп.

Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, починаючи з 19 січня 2023 року по 19 березня 2023 року з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2020 року в сумі 2497192 грн. 00 коп.

Приймаючи таке рішення щодо ОСОБА_6 місцевий суд урахував: наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що обвинувачений може: переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, учинити інше кримінальне правопорушення, обставини й тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.289 КК України, визначене за його вчинення покарання, особу обвинуваченого та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи особи, яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі разом з доповненнями до неї просить ухвалу суду в частині продовження йому запобіжного заходу скасувати та постановити нову, якою обрати йому, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На переконання принесеної апеляції вказує, що заявлені прокурором ризики є необґрунтованими та недоведеними. Застава визначена суддею ОСОБА_1 завідомо непомірна для нього та його родини. Прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, щоб забезпечити його (обвинуваченого) належну процесуальну поведінку.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник -адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, клопотав розгляд провадження здійснювати без його участі.

Мотиви суду

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвала місцевого суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ніким із учасників судового провадження не оскаржується, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Встановлено, що у провадженні Ленінського районного суду м. Полтави від 19 січня 2023 року перебувають матеріали кримінального провадження №0000597 від 25 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст.289, ч.3 ст.27 ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_9 за ч.2 ст.27 ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст.27 ч.3 ст.289 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_6 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків і які на даний час не зменшилися.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_6 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи захисника про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

Обвинувачений хоча в силу ст.89 КК України вважається не судимим, між тим раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та з огляду на відсутність у ОСОБА_6 законних джерел доходу доводи апеляційної скарги про наявність у нього утриманців є непереконливими.

Колегія суддів ураховує те, що обвинувачений має певні соціальні зв`язки з родиною, однак вказані відомості не спростовують висновки суду першої інстанції про неможливість запобігти наведеним вище ризикам у разі незастосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання апелянта на те, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного не може слугувати підставою для зменшення розміру застави, оскільки внесення зазначеного розміру застави є правом, а не обов`язком підозрюваного. Крім того, стороною захисту в судовому засіданні не було наведено переконливих доказів які-б вказували на той факт, що застава у такому розмірі є занадто надмірною і у підозрюваного немає можливості внесення визначеного слідчим суддею розміру застави.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для зменшення розміру застави не має, оскільки менший розмір застави не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Суд апеляційної інстанції враховує тривалий термін тримання під вартою ОСОБА_6 , проте судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливо завершити, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим вище ризикам.

Між тим, колегія суддів, з огляду на положення ст.28, ч.1 ст.318 КПК України й ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод уважає за необхідне звернути увагу місцевого суду на дотримання розумних строків розгляду цього кримінального провадження та вжиття заходів щодо дотримання наведених вище вимог міжнародного та національного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та, відповідно, задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу з доповненням обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 19 січня 2023 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Виготовлено з автоматизованої

системи документообігу суду ОСОБА_10

«____»_____________ 2023 року

Помічник судді