ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/487/23 Справа № 211/771/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000133 стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, офіційно працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК,

за участю:

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2023 року в задоволенні клопотання слідчого ВП ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком до 03 квітня 2023 року з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до клопотання, зібраними під час досудового розслідування процесуальними документами у їх сукупності.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді або суду, побоюючись можливого покарання за інкримінований йому тяжкий злочин.

В той же час, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий у своєму клопотанні та тієї обставини, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому для запобігання встановленому ризику вважав достатнім застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово за місцем його мешкання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що слідчий суддя залишив поза своєю увагою ту обставину, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним зберіганням зброї та бойових припасів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, оскільки підозрюваний має змогу ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, він може здійснювати незаконний вплив на свідків, що у сукупності вказує на неможливість запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом застосування виключного запобіжного заходу.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник посилається на безпідставність та необґрунтованість її доводів, оскільки жодних фактичних обставин, які б свідчили про наявність ризиків, прокурором у ній не наведено, а лише формально перераховано норми КПК України.

Крім того, вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місце мешкання, у повному обсязі виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, а саме завжди та своєчасно прибував до прокурора та слідчого, а також до слідчого судді й в апеляційний суд для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та на апеляційний перегляд ухвали слідчого судді, 27.02.2023 прибув до прокурора та слідчого для отримання обвинувального акта, згідно якого у повному обсязі визнає свою провину, що у своїй сукупності спростовує доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора про недостатність застосування такого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Як слідує з оскарженої ухвали, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри, підтверджуються матеріалами справи, а ухвала слідчого судді в цій частині не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі, а також сторона захисту не подавала апеляційну скаргу з підстав необґрунтованості вказаних висновків слідчого судді.

Слідчий суддя також дійшов висновку про існування ризику, передбаченого п. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, слідчий суддя врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу і вважав, що прокурором не доведено в судовому засіданні, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, вважає обґрунтованими вищезазначені висновки слідчого судді, а рішення слідчого судді про відмову в застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та достатньо мотивованим з огляду на таке.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до клопотання слідчого метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як слідує з апеляційної скарги прокурора, він наводить доводи про існування ризиків, які були вже встановлені слідчим суддею та не наводить жодних нових об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому такі доводи апеляційної скарги прокурора є суто формальними та зводяться до власної переоцінки фактичних обставин справи та вищевикладених висновків слідчого судді.

Посилаючись на тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, прокурор просить застосувати стосовно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, водночас тільки тяжкість злочину, не може бути достатньою підставою для застосування виключного запобіжного заходу.

Слідчий у своєму клопотання та прокурор в апеляційній скарзі посилається на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували існування згаданого ризику. Не наведено таких обставин й прокурором в апеляційний скарзі. Більше того, як видно з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 виявлено в ході проведення обшуку у помешканні останнього та ці дані зафіксовані відповідним протоколом, тобто підозра ОСОБА_7 не ґрунтується на показах свідків у даному випадку. Крім того, як зазначає захисник в запереченнях на апеляційну скаргу, що підозрюваний ОСОБА_7 визнає свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочині у повному обсязі, що суперечить доводам прокурора про можливість здійснення ним незаконного впливу на свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 177 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Враховуючи положення ст. 178 КПК України, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце реєстрації та місце проживання та доходить висновку про законність рішення слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, апеляційним судом встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 вже скерований до суду, у зв`язку з чим стадія досудового розслідування закінчена, відповідно апеляційний суд процесуально позбавлений можливості ухвалити рішення про яке просить прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта...

Враховуючи, що стадія досудового розслідування закінчена, а повноваження слідчого судді щодо контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні розповсюджуються тільки на цю стадію кримінального провадження, то апеляційний суд процесуально позбавлений можливості скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нову про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу про який просить прокурор.

Під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Таким чином, за обставин, встановлених в судовому засіданні в суді першої інстанції, питання про застосування запобіжного заходу про який просить прокурор в своїй апеляційній скарзі, на новій процесуальні стадії стадії судового розгляду, має вирішувати суд за відповідним клопотанням прокурора.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, а ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2023 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4