Справа № 165/618/20) Провадження №11-кп/802/82/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000041 від 15 січня 2020 року за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинськ Волинської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року за ч. 3 ст. 185, ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та йому призначено покарання за:

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців;

- ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворого покаранням, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року, остаточно визначено ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, передбачені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком вирішено питання арешту майна та речових доказів.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 11 січня 2020 року у період часу з 17:00 по 21:00 год., у приміщенні квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення офіційного документу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись в тому, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати квартири, платіжну кредитну банківську картку АТ «А-Банку» за № НОМЕР_1 , яка є офіційним документом та належить ОСОБА_9 , з якої в подальшому мав намір зняти грошові кошти.

11 січня 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, використавши банківську картку АТ «А-Банку» за № НОМЕР_1 , належну потерпілому ОСОБА_9 та за допомогою банкоматів ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташовані за адресою: бульвар Шевченка, 15 та вул. Степана Бандери, 45 м. Нововолинськ, шляхом проведення операцій по зняттю готівки одинадцятьма трансакціями таємно викрав гроші у сумі 11 000 грн.

12 січня 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний прямий умисел, керуючись корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном, використавши банківську картку АТ «А-Банку» за № НОМЕР_1 , належну потерпілому ОСОБА_9 та за допомогою банкомата ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: бульвар Шевченка, 15, м. Нововолинськ, шляхом проведення операції по зняттю готівки, однією трансакцією, таємно викрав гроші у сумі 1 000 грн., спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 12 000 грн.

У поданій апеляційній скарзі перший заступник прокурора області із внесеними змінами, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого, оскаржує вирок через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. У разі заперечення обвинуваченим проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу (ч. 5 ст. 74 КК України). Вказує, що оскаржуваним вироком ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України засуджено за вчинення ним кримінальних проступків упродовж 11 січня 12 січня 2020 року, тобто із дня їх вчинення минуло три роки, що свідчить про можливість звільнення ОСОБА_8 від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, зважаючи на відсутність відповідних клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності. У зв`язку із цим, просить вирок суду від 10 червня 2022 року за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України змінити. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнити від призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Із мотивувальної та резолютивної частини вироку суду виключити посилання про застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточне призначене ОСОБА_10 покарання у виді 6 місяців арешту. Із мотивувальної та резолютивної частини вироку суду виключити посилання про застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Ковельського міськрайонного суду від 18 березня 2021 року за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, який слід виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу із внесеними до неї змінами у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_8 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, розглянуто в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції, а тому апеляційний суд не переглядає вирок суду у цій частині на предмет його законності та обґрунтованості.

Однак, убачаються слушними доводи прокурора про необхідність застосування положень ст.ст. 49, 74 КК України, оскільки на час розгляду кримінального провадження у апеляційному суді закінчились строки давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинення усіх кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України вчинення яких йому інкримінується, що відповідно дає підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначених йому покарань.

Положеннями ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, належать до кримінальних проступків.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною 3 ст. 49 КК України визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно із ч. 5 ст. 74 КПК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Пред`явленим ОСОБА_8 обвинуваченням стверджується про вчинення ним кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України 11 та 12 січня 2020 року.

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Хоча, у зазначеному випадку, перебіг давності і переривається вчиненням нового вищевказаного тяжкого злочину, однак на момент розгляду матеріалів даного кримінального провадження у апеляційному суді, минули строки давності, визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, як обґрунтовано зазначає у поданій ним апеляційній скарзі прокурор.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 жодних клопотань про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, не заявляв, тому він підлягає звільненню від призначеного покарання на підставах, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, а судове рішення щодо нього зміні, з виключенням із його резолютивної посилання на ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України.

Відтак, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Звільнити останнього від призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 та за ч. 1 ст. 357 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Виключити з вироку суду посилання на ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: