Справа № 163/677/23
Провадження № 1-кп/163/96/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000040 від про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого помічником машиніста електровоза П`ятихатського локомотивного ДЕПО № 8 м. Дніпро, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в кінці січня 2023 року за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, переслідуючи мету виїзду за межі території України, використовуючи месенджер «Вайбер» вступив у змову із невстановленими досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_6 , який користувався номером мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_1 , з якими домовився про виготовлення на своє ім`я документів, які нададуть право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України - пенсійного посвідчення 2-ї групи інвалідності серії НОМЕР_2 , форма якого встановлена постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017.

Як пособник у виготовленні підроблених документів надав невстановленим досудовим розслідуванням особам дані свого паспорта громадянина України та своє фото, шляхом відправки їх повідомленням через месенджер «Вайбер» для подальшого використання під час виготовлення підроблених документів. Після чого, 02.02.2023 року ОСОБА_4 особисто передав грошові кошти невстановленій особі, яка була представлена як « ОСОБА_7 » в сумі 30 тис. грн., за виготовлення підроблених документів.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням, використовуючи персональні дані ОСОБА_4 , за допомогою комп`ютерної техніки виготовила пенсійне посвідчення 2-ї групи інвалідності серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 та довідку для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради №401/12 від 12.09.2016 року, в які вклеїла фотокартку останнього та внесла недостовірні відомості про визнання його особою з інвалідністю 2-ї групи, а також завірила відтисками гербової печатки «Міністерство праці та соціальної політики Криворізька міська рада, Україна, Управління праці та соціального захисту населення, код 03192359».

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа переслала вищевказані підроблені документи ОСОБА_4 , які останній отримав 23.02.2023 року у відділенні «Нова Пошта» №1, що за адресою вул. Пушкіна, 99, м. П`ятихатки Дніпропетровської області.

В подальшому, 01.03.2023 близько 10 год. ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного залізничного сполучення «Ягодин», що знаходиться на території Вишнівської ОТГ у с. Римачі, вул. Привокзальна, 14 Ковельського району Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, з метою незаконного перетину державного кордону України, як підставу для перетину надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблене пенсійне посвідчення 2-ї групи інвалідності серії НОМЕР_2 , форма якого встановлена постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017 на ім`я ОСОБА_4 та довідку для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради №401/12 від 12.09.2016 року, з недостовірними відомостями про визнання його особою з інвалідністю 2-ї групи, завірених відтисками гербової печатки «Міністерство праці та соціальної політики Криворізька міська рада, Україна, Управління праці та соціального захисту населення, код 03192359», які не видавались та не посвідчувались вказаною установою, чим використав завідомо підроблені документи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві, тобто наданні засобів для вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та у використанні завідомо підроблених документів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а остаточне покарання буде призначене з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

В підготовчому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за необхідне затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що угода відповідає приписам ст.472 КПК України, не суперечить іншим вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Підроблені документи як речові докази згідно ст.100 КПК України слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 21 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000040, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Долю речових доказів і документів визначити в такий спосіб:

1)пенсійне посвідчення ІІ групи інвалідності серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 ;

2)довідку для отримання пільг інвалідами № 401/12 від 12 вересня 2016 року, видану на ім`я ОСОБА_4 ,

залишити у матеріалах цього кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 2265,36 грн. (дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень) 36 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1