Справа 688/3185/22
№ 1-кс/688/2116/22
Ухвала
про накладення арешту на майно
10 листопада 2022 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000699 від 25 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна,

встановив:

Старший дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 від 25 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 24 вересня 2022 року близько 12 години ОСОБА_5 , перебував в м.Шепетівка та на його мобільний телефон № НОМЕР_1 зателефонувала невідома особа чоловічої статі із мобільного номеру № НОМЕР_2 , та представившись працівником «ПриватБанку», під приводом розблокування картки дізналася реквізити картки, коди підтвердження здійснення операцій, після чого з карткового рахунку № НОМЕР_3 було перераховано 28000 гривень на картковий рахунок який обслуговує АТ «ПУМБ» № НОМЕР_4 .

25 вересня2022 року за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000699 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що картковий рахунок № НОМЕР_4 , який належать особі яка заволоділа грошовими коштами, та емітентом вказаної банківської картки являється АТ «Перший український міжнародний банк» код за , код банку (МФО): 334851, що за адресою: вул. Андріївська, 4, м. Київ, Україна, 04070.

З метою найбільш всебічного, повного і об`єктивного розслідування зазначеного кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили, забезпечення можливості відшкодування завдання збитків та збереження електронної слідової інформації, виникла необхідність у накладенні арешту на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який обслуговує АТ «Перший український міжнародний банк» код за , код банку (МФО): 334851, що за адресою: вул. Андріївська, 4, м. Київ, Україна, 04070.

Відповідно до обставин кримінального провадження заволодіння коштами та подальше їх приховування відбулось шляхом перерахування коштів, тобто банківський рахунок, який закріплений за банківською карткою № НОМЕР_4 , який обслуговує АТ «Перший український міжнародний банк», є знаряддями вчинення кримінального правопорушення. Водночас зволікання у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речових доказів (грошей) та неможливості їх повернення потерпілому. З метою запобігання спробам подальшого перерахування коштів на інші рахунки, перешкоджання зняття грошових коштів виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на рахунки, до моменту встановлення їх власників та фактичних користувачів.

07 листопада 2022 року постановою старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 28000 гривень, які ОСОБА_5 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_4 , визнані речовим доказом, оскільки вони являються предметом кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що грошові кошти в сумі 28000 гривень, які ОСОБА_5 перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_4 , визнано речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000699 від 25 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 28000 гривень, які знаходяться на банківському рахунку, який кореспондується з банківською карткою № НОМЕР_4 , який обслуговує АТ «Перший український міжнародний банк» код за , код банку (МФО): 334851, що за адресою: вул. Андріївська, 4, м. Київ, Україна, 04070;

банківський рахунок, який кореспондується з банківською карткою № НОМЕР_4 , який обслуговує АТ «Перший український міжнародний банк» код за , код банку (МФО): 334851, що за адресою: вул. Андріївська, 4, м. Київ, Україна, 04070, з позбавленням права на розпорядження та користування вказаним рахунком та грошовими коштами, які на ньому знаходяться.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК