Справа №463/2697/23
Провадження №1-кс/463/2559/23
УХВАЛА

25 квітня 2023 р. слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000119 від 25.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України. Підстави і мотиви скарги викладені у письмовій формі.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав із мотивів і підстав, які зазначені у ній. Слідчий проти задоволення скарги заперечив, оскільки вилучене в ході обшуку майно не має статусу тимчасово вилученого.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000119 від 25.03.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.

05.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 проведено обшук у приміщенні заявника: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено речі та документи, зазначені у протоколі обшуку від 05.04.2023 року.

Згідно з ч. 1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з приписами ч. 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Відповідно до положень ч. 7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом із тим встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.03.2023 було надано дозвіл, в тому числі на вилучення речей та документів, які були вилучені під час проведення обшуку.

Згідно пояснень слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000119 від 25.03.2022 триває, а вилучені згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16.03.2023 речі та документи є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, на думку слідчого судді, зазначені речі та документи входять до переліку, щодо якого було прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. При цьому остаточний висновок щодо належності таких може бути зроблений лише за результатами досудового розслідування, яке триває, чи судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що вилучені речі та документи є речовими доказами у кримінальному провадженні, в ухвалі про надання дозволу на обшук був наданий дозвіл на їх відшукання, а тому таке майно не має статус тимчасово вилученого, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, й у її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 8, 22, 26, 167-169, 171, 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1