Справа №592/7744/18
Номер провадження 1-кс/573/141/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі заяву заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :

30 березня 2023 року до канцелярії Білопільського районного суду надійшла доповідна судді ОСОБА_7 про заявлений їй прокурором ОСОБА_3 відвід у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 лютого 2018 року за №0000226 (справа №592/7744/18) по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року та ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ст. 340 КК України.

З доповідної судді вбачається, що 30 березня 2023 року під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження прокурор ОСОБА_3 заявив їй відвід, як головуючій судді у цьому провадженні, у зв`язку з тим, що вона дійсно перебуває у дружніх стосунках із суддею ОСОБА_15 , яка проживає по сусідству, та стосовно якої судом ухвалено виправдальний вирок, і яка є одним із свідків у цій справі.

30 березня 2023 року електронною поштою надійшла письмова заява прокурора про відвід судді ОСОБА_7 , яка мотивується тим, що остання підтримує тісні стосунки з суддею ОСОБА_15 , яка є виправданою особою у кримінальному провадженнні щодо подій акцій мирного протесту 2014 року, які мали місце у м. Суми. Обвинувачені у цьому провадженні також обвинувачуються у вчинені кримінальних правопорушень, пов`язаних з подіями акцій мирного протесту 2014 року у м. Суми

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву про відвід судді ОСОБА_7 підтримав, наполягав на її задоволенні, зазначивши, що тісні відносини виправданої особи у кримінальному провадженні щодо подій акцій мирного протесту 2014 року у м. Суми із головуючим у справі при розгляді кримінального провадження цих же подій, але щодо інших обвинувачених, можуть негативно вплинути на безсторонність та неупередженість судді ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви прокурора, бо вважають її необґрунтованою.

Адвокат ОСОБА_6 при вирішенні вказаного питання поклався на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у судове засідання не прибули, направили заяви про розгляд відводу судді ОСОБА_7 без їх участі, при вирішенні цього питання покладаються на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його адвокат ОСОБА_16 направили клопотання про проведення засідання без їх участі, своєї думки з приводу заяви прокурора не висловили.

Суддя ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , адвокати ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , потерпілі ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , а також представники цивільних відповідачів: ГУНП в Сумській області, Сумського РУ ГУНП в Сумській області, Окружної прокуратури м. Суми, Сумської обласної прокуратури та Державної казначейської служби у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин.

Потерпіла ОСОБА_35 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріли справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у п. 69 рішення від 10.12.2009, яке набуло статусу остаточного 10.03.2010, у справі «Мироненко та Мартенко проти України» (заява №4785/02)

український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм, оскільки згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 №1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Судом встановлено, що на розгляді у судді ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року та ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ст. 340 КК України.

Підготовче судове засідання у вказаному провадженні не проведено і до судового розгляду воно ще не призначено.

Встановлено, що суддя ОСОБА_7 перебуває у дружніх стосунках із суддею ОСОБА_15 , виправданої у кримінальному провадженні щодо подій акцій мирного протесту 2014 року, яке мало місце у м. Суми.

Як вбачається з обвинувального акту, то суддя ОСОБА_15 у січні 2014 року розглядала клопотання обвнувачених з приводу застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою потерпілим ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_24 (том 1 а. п. 21, 23, 28).

З Реєстру матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000226 від 02.02.2018, також вбачається, що суддю ОСОБА_15 допитано свідком 14.04.2014, 11.03.2015 їй пред`явлена підозра за ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 375 КК України у кримінальному провадженні №0000026 щодо подій акцій мирного протесту 2014 року, які мали місце у м. Суми. (том 2 а. п. 8, 100).

У вказаному кримінальному провадженні №0000026 були пред`явлені підозри обвинуваченим також щодо подій акцій мирного протесту 2014 року, які мали місце у м. Суми. Уподальшому, 02.02.2018, стосовно них матеріали кримінального провадження були виділені в кримінальне провадження №0000226.

Отже, виходячи з мотивів заявленого відводу, будь-який сценарій вирішення цього кримінального провадження суддею ОСОБА_7 буде викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості суду, внаслідок чого буде порушено право як сторони обвинувачення, так і сторони захисту очікувати від держави на справедливий суд, хоча обставини, які були вказані прокурором ОСОБА_3 щодо судді ОСОБА_7 прямо і не визначені в КПК як такі, що безумовно унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Застосовуючи чинне національне законодавство України, усталену судову практику ЄСПЛ щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення суб`єктивного і об`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) суду, з метою виключення будь-яких можливих сумнівів у стороннього спостерігача (сторін судового провадження) в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне задовольнити заявлений прокурором відвід судді ОСОБА_7 .

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 задовольнити і відвести суддю ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №592/7744/18 (1-кп/585/4/23) по обвинуваченню по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 343 КК України в редакції Закону від 23 лютого 2014 року, ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року, ОСОБА_13 за ч. 5 ст. 27, ст. 340, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 372, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371 КК України в редакції Закону від 16 травня 2013 року та ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ст. 340 КК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає і набирає чинності з моменту її постановлення.

Суддя