Справа № 492/909/20
Провадження № 1-в/515/1764/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Татарбунари подання начальника Болградського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27 липня 2020 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави,

встановив:

13 жовтня 2022 року до Татарбунарського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду на розгляд надійшло подання начальника Болградського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27 липня 2020 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. 27 серпня 2020 року вирок набрав законної сили та отриманий для виконання Болградським районним відділом філії Центру пробації в Одеській області 15 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 26 КВК України засуджений ОСОБА_4 у місячний строк штраф не сплатив. Ухвалою Арицького районного суду Одеської області від 02 лютого 2021 року за поданням органу пробації засудженому розстрочено виплату несплаченої суми штрафу у розмірі 850,00 грн на строк 12 місяців, з щомісячним платежем у розмірі 70,83 грн.

08 лютого 2022 року ухвалою Арцизького районного суду Одеської області відмовлено у задоволенні подання органу пробації про заміну засудженому ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, у зв`язку з тим, що останній є непрацездатною особою з інвалідністю 2 групи.

На виклик до органу пробації на 30 травня 2022 року засуджений ОСОБА_4 не з`явився. До кримінальної відповідальності за ухилення від виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України, не притягувався.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.80 КК України строк давності виконання вироку сплив.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися.

Представник Болградського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, подання підтримала (вх. № ЕП-1577/22-вх 17.10.2022).

Прокурор надав суду заяву у якій проти задоволення подання заперечує, оскільки у поданні не наведено достатніх підстав, які вказують на відсутність у засудженого ОСОБА_4 умислу направленого на умисне не виконання вироку суду в частині призначеного покарання.

Засуджений про причини неяваки суд не повідомив.

Відповідно до ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого №8/2020-Ш, прийшов до такого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, у разі засудження особи до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років, засуджений звільняється від відбування такого покарання.

Частинами третьою та четвертою статті 80 КК України передбачені випадки, коли перебіг давності виконання обвинувального вироку зупиняється та переривається. Диспозиція вказаної статті КК України містить три поєднаних сукупністю складових елементи, а саме: закінчення зазначених у ч.1 ст.80 КК України строків; не вчинення протягом цих строків нового злочину; не ухилення засудженого від відбування покарання. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає підставу звільнення особи від відбування покарання на підставі ст.80 КК України.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Судом встановлено, що вироком Арцизького районного суду Одеської області від 27 липня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (а.с.3-4 особової справи).

Вирок набрав законної сили 27 серпня 2020 року (а.с.2 особової справи).

Згідно з повідомленням Арцизького районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області від 15 жовтня 2020 року № 28/2/1833/ср-20 вирок прийнятий до виконання 15 жовтня 2020 року (а.с. 5 особової справи).

15 жовтня 2020 року засудженому ОСОБА_4 органом пробації направлено повідомлення про сплату штрафу у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і пред`явлення підтвердження про сплату до уповноваженого органу пробації за місцем проживання. Засудженого попереджено про наслідки несплати штрафу у вказаний строк (а.с. 6 особової справи).

У вказаний строк сума штрафу засудженим сплачена не була.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 10 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу засудженому ОСОБА_4 за ненаведення заявником підстав для розстрочення (а.с. 10-11 особової справи).

Згідно з письмовими поясненнями засудженого ОСОБА_4 від 20 листопада 2020 року, останній не має змоги сплатити штраф у повному обсязі через брак коштів, працює по найму. З наслідками несплати штрафу ознайомлений (а.с. 12 особової справи).

17 грудня 2020 року ухвалою Арцизького районного суду Одеської області відмовлено у задоволенні подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_4 через його необгрунтованість.

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 02 лютого 2021 року за поданням органу пробації засудженому ОСОБА_4 розстрочено виплату несплаченої суми штрафу у розмірі 850,00 грн на строк 12 місяців, з щомісячним платежем у розмірі 70,83 грн; попереджено про наслідки несплати чергового платежу (а.с. 24 особової справи).

Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 05 травня 2021 року відмовлено у задоволені подання органу пробації про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт щодо ОСОБА_4 за недоведення заявником навмисного ухилення від сплати штрафу (а.с. 28-29 особової справи).

08 лютого 2022 року ухвалою Арцизького районного суду Одеської області відмовлено у задоволенні подання органу пробації про заміну засудженому ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, оскільки засуджений є непрацездатною особою з інвалідністю 2 групи (а.с. 28-29 особової справи).

Тобто, як вбачається з наявних у суді матеріалів, дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від сплати штрафу відсутні, передбачений п.1 ч.1 ст.80 КК України строк давності сплив 27 серпня 2022 року, та протягом цього строку засуджений нового кримінального правопорушення не вчинив.

Верховний Суд України у рішенні від 24 грудня 2015 року роз`яснив, що примусове виконання призначеного покарання є одностороннім зобов`язанням держави. При цьому особа, засуджена до будь-якого виду покарання, не несе ніякого правового зобов`язання використовувати щодо самого себе правові обмеження, які входять до складу такого покарання. Це виключно одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Разом з цим, суд підкреслює, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинки строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питанням, яке знаходиться у компетенції суду. Відповідно, такий факт підлягає встановленню, відповідно до вимог процесуальних норм. На підставі цього суд дійшов висновку, що несплата засудженим суми штрафу у визначений термін не є доказом ухилення від відбування покарання.

Отже та обставина, що засуджений ОСОБА_4 не сплатив штраф на виконання вироку, не утворює факту ухилення його від відбування покарання у виді штрафу.

Як слідує з особової справи засудженого, 25 листопада 2020 року та 14 січня 2021 року начальник Арцизького РВ філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області повідомив заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про факт невиконання вироку суду, однак даних про порушення кримінального провадження за фактом умисного невиконання вироку суду протягом встановленого строку давності у матеріалах справи немає та прокурором не надані.

Зазначене свідчить про наявність законних підстав для задоволення подання органу, що відає відбуванням покарання, у зв`язку з чим ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст.371,372,537,539 КПК України, ст.80 КК України,

постановив:

Подання начальника Болградського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27 липня 2020 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за ч.1 ст. 125 КК України, від відбування покарання у виді штрафу звільнити у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя