Справа № 712/7891/20
Провадження № 1-кп/712/184/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого /судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2020 до Соснівського районного суду м. Черкаси з прокуратури Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000 від 13.04.2020, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обвинувачені заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, зазначаючи, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений поза межами строків досудового розслідування, у зв`язку із закінченням строків, визначених ст. 219 КПК України, а тому кримінальне провадження № 0000508 підлягає закриттю на підставі абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання, вказавши, що воно необґрунтоване та не відповідає фактичним обставинам. Так, прокурор пояснив, що у даній справі в телефонному режимі повідомлявся захисник ОСОБА_6 про закінчення досудового розслідування та необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.

Вивчивши подане клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. З КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно зі статтею 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).

Нормами частини 4 статті 115 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

У відповідності до частини 1 статті 219 Кримінального процесуального кодексу України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами статті 219 Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (частина 5 статті 219 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 5 статті 294 Кримінального процесуального кодексу України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, або звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з п. 2 ч. З ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Темпоральний відлік строків досудового розслідування розкрито у постанові Верховного Суду від 07.12.2021, справа № 946/1753/20, де зазначено, що «...Період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включаються. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування».

Аналогічну позицію про темпоральний відлік строків досудового розслідування висловлено у постанові Верховного Суду (постанова від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19).

Як убачається з вказаних постанов Верховного Суду, останній орієнтує суди, що факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту.

Дійсно, як убачається з матеріалів справи, кінцевим днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадження є 29.07.2020, оскільки ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 було оголошено про підозру 29.05.2020, що підтверджується змістом обвинувального акту та реєстром матеріалів досудового розслідування.

При цьому, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні з моменту повідомлення про підозру обвинуваченим і до направлення обвинувального акта до суду не зупинялося та не продовжувалося.

04.08.2020 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захиснику адвокату ОСОБА_6 було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Вказаний факт підтверджується власноручними розписками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисника (на повідомленнях старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про завершення досудового розслідування та в протоколах про надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

04.08.2020, 10.08.2020 та 12.08.2020 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник адвокат ОСОБА_6 ознайомлювалися з матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст.219 КПК України лише строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

В силу положень ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, тобто період з 04.08.2020 по 12.08.2020 року в даній справі, не включаються в строки досудового розслідування, однак саме ознайомлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисника адвоката ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування, з незалежних від них причин та їх вини, розпочалося після закінчення строків досудового розслідування з простроченням на 6 днів.

При цьому, 04.08.2020 року в матеріалах досудового розслідування були відсутні характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме вимоги про судимість, що підтверджуються зробленими відповідними фотокопіями від 04.08.2020 року та самими вимогами.

Вимога про судимість на ОСОБА_4 відповідно до штампу датована 03.08.2020 (понеділок) із зазначенням часу (15:45 год), а вимога про судимість на ОСОБА_5 відповідно до штампу датована 31.07.2020 (п`ятниця) із зазначенням часу (17:45 год).

Таким чином, навіть вимоги про судимість відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спростовують друковане повідомлення слідчого про завершення досудового розслідування, яке датоване 28.07.2020, оскільки 31.07.2020 та 03.08.2020 слідчим проводилися процесуальні дії по вказаному кримінальному провадженню.

Після закінчення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захиснику 12.08.2020 о 13 годині 50 хвилин слідчим було вручено копію обвинувального акту.

Згідно з вимогами ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За таких обставин, суд дослідивши матеріали, що надані сторонами, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне провадження у справі закрити, адже інше рішення суду, з урахуванням позиції сторони обвинувачення, є неприйнятним, у силу норм ст. 2 КПК.

У даному кримінальному провадженні 29.05.2020 обвинуваченим повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, відповідно ст.219 КПК України, тобто 29.07.2020.

Строк досудового розслідування кримінального провадження не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся.

Обвинувальний акт був затверджений прокурором 12.08.2020 та його копія вручена стороні захисту та обвинуваченим 12.08.2020, тобто після закінчення строку досудового розслідування.

14.08.2020 прокурором був направив цей обвинувальний акт до Соснівського районного суду м. Черкаси (про що свідчить відмітка на конверті) та 17.08.2020 судом було отримано.

Щодо тверджень прокурора про належне повідомлення захисника та обвинувачених про завершення досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами, суд зазначає, що у провадженні, що є предметом даного розгляду, відсутні взагалі будь-які підтвердження факту належного повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування.

У постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17 Верховний Суд констатував, що закон пов`язує закінчення досудового розслідування з ухваленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта чи відповідного клопотання. У § 1 гл. 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від справа № 711/3111/19: «перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Аналогічні висновки зроблені у постановах ККС/ВС від 29.11.2021 року, справа № 405/3805/20, від 01.07.2021, справа № 752/3218/20, від 07.12.2021 року справа № 946/1753/20, від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 26.05.2020 у справі №712/6375/18

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке, відповідно до ст. 1 КПК, складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Глава 11. Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід КПК передбачає, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії (ст. 133 КПК).

Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом (ст. 135 КПК).

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ст. 136 КПК).

Поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик (ст. 138 КПК).

За таких умов, а також за даними, що повідомив прокурор, суд позбавлений змоги констатувати факт того, що сторона захисту була викликана у встановленому КПК порядку, зокрема, відсутнє підтвердження отримання повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом. Не надано прокурором й будь-яких інших доказів, про повідомлення сторони захисту будь-яким шляхом.

Суд відкидає доводи прокурора про те, що начальник відділу прокуратури Черкаської області здійснив виклик сторони захисту телефонограмою, оскільки матеріали справи доказів такого не містять, й прокурором у судовому засіданні не надано.

Крім того, вказані доводи відомі прокурору лише зі слів іншого прокурора та у повному обсязі протирічать даним, що містяться у матеріалах провадження.

Системний аналіз змісту положень КПК в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ, що ураховується з огляду на норми ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення. Сам обов`язок щодо збирання доказів покладається на сторону обвинувачення.

Проаналізувавши доводи прокурора, суд установив, що вказане ним не є дійсним та доведеним з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст.62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, стала позиція Верховного Суду зазначає, що період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування (постанова Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 758/12538/20).

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б перешкоджали прокурору своєчасно, повідомити про завершення досудового розслідування та скерувати до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, у межах строку.

Враховуючи, вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 134, 314, 315, 316, 369, 372, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000068, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.04.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у сумі 1144,15 грн віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 31.01.2023 о 12:30 год.

Головуючий ОСОБА_1