Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/253/23
Провадження № 1-кп/644/46/23

УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2023 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.07.2022 року №0000469, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, громадянина України, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та що проживав за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 408 КК України,

УСТАНОВИВ:

18.01.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова надійшов відповідний обвинувальний акт. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2022 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб до 27.01.2023 року.

Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Харкова. Підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не вбачається.

Від учасників судового провадження клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів не надійшло.

Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у судовому засіданні. Клопотань від учасників провадження щодо проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні не надходило.

Прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду у зв`язку з вчиненням особливо тяжкого злочину, вказана обставина створює передумову уникнути обвинуваченому кримінальної відповідальності та переховуватись від суду, також, існує ризик впливу на свідків, які є його спів службовцями, шляхом їх вмовлянь з метою давати показання на свою користь, так як більшість свідків є військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ та разом проходять службу у одній і тій же військовій частині, та суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні, у разі перебування обвинуваченого на волі, він не буде позбавлений можливості використовувати мобільні телефони, для здійснення впливу на інших учасників кримінального провадження. Також, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні військового правопорушення, сам факт може свідчити про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Окрім того, згідно до вимог ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою. Враховуючи наведене, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід. Посилався на те, що відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та викладені в ньому доводи.

Обвинувачений просив в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу відмовити, він не вчиняв даного злочину, не переховувався, не ухилявся.

Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував, посилався на те, що ризики наведені прокурором не обґрунтовані, його підзахисний не переховувався та не мав наміру переховуватись, командування частини доставило його додому для відпочинку, але потім подали у розшук. Зазначав, що його підзахисний має постійне місце проживання, реєстрації, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.11.2022 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб до 27.01.2023 року із визначенням розміру застави в сумі 198480 гривень. Ухвала набрала законної сили 06.12.2022 року.

Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Окрім того, погоджується із стороною обвинувачення, що наразі, продовжують існувати два ризики, а саме передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

В даному випадку, з урахуванням пред`явленого обвинувачення, існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченого, також, в рамках провадження не допитувались свідки, це не виключає імовірний ризик впливу обвинуваченого.

З питання існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, суд вважає, що він не знайшов свого підтвердження, оскільки обвинувачений раніше в силу ст.89 КК України не судимий, будь-яких даних, які б свідчили про можливість вчинення правопорушення чи продовження вчиняти дане правопорушення суду не наведено.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого, що наявні в матеріалах судової справи та відомі суду зі слів обвинуваченого, те, що він має місце постійної реєстрації, працював до мобілізації без трудового оформлення, перебуває в цивільному шлюбі, дітей неповнолітніх немає, дійсно був раніше судимий, але від покарання звільнений, є учасником АТО, має відповідне посвідчення, квартира в якій він зареєстрований є його власністю, проживав до затримання в квартирі сам. Але при цьому, даних про осіб, що перебувають на його утриманні, даних про майновий стан обвинуваченого, належність на праві власності майна, в межах якого може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту суду не надавалось. Також, відсутні дані про перебування чи звільнення з військової служби обвинуваченого та про неможливість перебування обвинуваченого в умовах ізолятора за станом здоров`я.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, і продовжують зберігатися, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, не зможе запобігти цим ризикам і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ч. 4 ст.182 КПК України при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого було визначено розмір застави, ухвала в апеляційному порядку щодо визначення його розміру та застосування застави не оскаржувалась та в рамках даного поданого клопотання судом вирішується питання виключно щодо наявності підстав продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 314-317, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.4 ст.408 КК України, у відкритому судовому засіданні на 13.00 годину 03 лютого 2023 року у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова за адресою: місто Харків, проспект Архітектора Альошина, 7.

У судове засідання викликати учасників судового провадження - прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 26 березня 2023 року.

Визначений розмір застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 198 480 гривень, залишити без змін. У разі внесення розміру застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, звільнити з-під варти негайно. У разі звільнення обвинуваченого з-під варти, покласти на нього обов`язки визначені ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 30.11.2022 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 26.01.2023 року.

В частині призначення судового розгляду ухвала оскарженню не підлягає.

В частині продовження строку запобіжного заходу ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1