Справа № 201/1056/23
Провадження № 1-кс/201/425/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого ВП№5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000191 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29.01.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт співробітника УПП в Дніпропетровській області, про те, що 29.01.2023 року біля буд. 32А по вул. Космічна в м. Дніпрі, знаходиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у якого в салоні автомобіля «Ауді А 6 універсал» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, виявлено предмет, схожий на пістолет та 7 набоїв в магазині. ( НОМЕР_2 від 29.01.23).

29.01.2023 слідчим Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було проведено огляд місця події за адресою: м Дніпро, вул. Космічна, 32, заправка «ОККО», де знаходився автомобіль «Ауді А 6 універсал» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, з салону якого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав слідчому для огляду та вилучення предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_3 з магазином, всередині якого знаходилось 7 набоїв ( 1 набій з маркуванням MAS 9 mm RA, 6 набоїв з маркуванням GPS 9 mm P.A.K.). Після огляду предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_3 з магазином було опечатано до спец. пакету №WAR 1280357, 7 предметів схожих на набої опечатано до спец. пакету №WAR 1280385. З поверхні пістолету було виявлено та вилучено два сліди папілярних візерунків на 2 л/с, що опечатані до паперового конверту.

Автомобіль «Ауді А 6 універсал» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1 ключ до нього, що опечатано до спец. пакету PSP1375464 також було вилучено в ході огляду місця події.

Все вищевказане було опечатано та вилучено до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифікованої Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Від особи, у якої було вилучено вищевказане майно ОСОБА_5 до суду надійшла заява з проханням розглядати клопотання без його участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що буди об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Проте, в даному випадку, слідчим в клопотанні про накладення арешту на майно не зазначено жодної підстави, метою якої є накладення арешту на автомобіль «Ауді А 6 універсал» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору та 1 ключ до нього, матеріалами, доданими до клопотання не підтверджуються обставини, на які посилається слідчий. В чому полягає необхідність арешту вищенаведеного майна слідчим не визначено.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Однак, за текстом клопотання не зазначені конкретні факти і докази, що свідчать про те, що вилучене майно в частині (автомобіль «Ауді А 6 універсал» д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору та 1 ключ до нього) має відношення до кримінального провадження.

Слідчий суддя при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ проти Об`єднаного Королівства"). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, а також з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість його задоволення, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності вищевказаного майна, часткове накладення арешту в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ВИРІШИВ:

Клопотання задовольнити частково.

накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження майна, вилученого в ході огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, 32, який було проведено 29.01.2023 року, а саме:

-предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_3 з магазином;

-7 набоїв ( 1 набій з маркуванням MAS 9 mm RA, 6 набоїв з маркуванням GPS 9 mm P.A.K.)

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1