Справа № 507/367/23
Провадження № 1-кп/507/24/2023
Номер рядка звіту 48
В И Р О К
31.03.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве озеро, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт.Любашівка Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.149 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,
сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
Відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану у вересні 2020 року ОСОБА_4 , виконуючи роль вербувальника, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , зустрілася із раніше знайомою їй ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході бесіди із потерпілою ОСОБА_4 з`ясувала, що ОСОБА_8 знаходиться в скрутному матеріальному становищі, шукає заробіток, тобто перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повпою мірою усвідомлювати свої дії. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 запропонувала потерпілій ОСОБА_8 отримати грошові кошти в сумі 200 євро за поїздку до Республіки Франція, вказавши на вигідні умови пропозиції, однак не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде здійснити потерпілій за вказану грошову винагороду, таким чином створивши у ОСОБА_8 хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, скориставшись при цьому скрутним матеріальним становищем потерпілої, та отримала її добровільну згоду на переміщення до Республіки Франція.
В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, здійснила дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілій ОСОБА_8 , при цьому надавши останній грошові кошти в сумі 1050 гривень для оплати послуг за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в середині вересня 2020 року, за допомогою невстановленої особи ОСОБА_4 передала ОСОБА_8 інформацію про час та місце, куди необхідно прибути останній та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Республіки Франція.
Потерпіла ОСОБА_8 , перебуваючи в матеріальній залежності від ОСОБА_4 , бажаючи отримати обіцяні грошові кошти від останньої, прибула до автобусної зупинки на автошляху Т1621 сполученням смт. Любашівка - м. Балта, де останню зустрів ОСОБА_3 , який, виконуючи свою роль, яка полягала в організації переміщення потерпілої до м. Мелен Республіки Франція, встановив над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої, та 26.09.2020 разом із ОСОБА_8 перетнув державний кордон України, вирушивши автомобільним транспортом до Республіки Франція.
В подальшому ОСОБА_3 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_8 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Республіки Франція, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив потерпілу до м. Мелен, де передав останню невстановленій в ході досудового слідства особі, з метою організації цією особою звернення потерпілої ОСОБА_8 до компетентних держаних органів Республіки Франція для отримання нею статусу біженця під вигаданою легендою задля подальшого отримання нею банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Республіки Франції є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом невстановленої досудовим слідством особи, яка діяла за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , потерпіла в період з 26.09.2020 по 24.10.2020 (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Республіки Франція, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернулася до компетентних держаних органів із заявою про отримання нею статусу біженця під вигаданою невстановленою досудовим слідством особою, яка діяла за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , легендою, яку вона запам`ятала заздалегідь, та отримала банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та невстановленою в ході слідства особою, вилучила у потерпілої з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Таким чином, дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.2 ст.149 КК України як вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
03 березня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з даною угодою ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 149 КК України.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.149 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна, зі звільненням на підставі ст..75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Також, 03 березня 2023 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з даною угодою ОСОБА_4 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачена ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 149 КК України.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.149 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна, зі звільненням на підставі ст..75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження заявили клопотання про затвердження угод про визнання винуватості на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, укладеної 03.03.2023 року.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди. На виконання вимог вказаної статті від потерпілої ОСОБА_8 було отримано заяву, згідно якої остання не заперечувала щодо укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 цілком розуміють положення ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подані на розгляд суду угоди відповідають вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 470, 472 КПК України.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором, зокрема, враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваних у проведенні кримінального провадження, особу обвинувачених.
Так, ОСОБА_3 є громадянином України, має постійне місце проживання, одружений, разом із дружиною виховують 10 неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, із врахування пом`якшуючих обставин.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.
За таких обставин, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання. Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачена ОСОБА_4 є громадянкою України, має постійне місце проживання, одружена, разом із чоловіком виховують 10 неповнолітніх дітей, Президентом України її присвоєно почесне звання «Мати-героїня», за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, із врахування пом`якшуючих обставин.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне усунення заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої - відсутні.
За таких обставин, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання. Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченими про визнання винуватості.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинувачених закінчився, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 468-469, 473-475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України та призначити йому узгоджене покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України та призначити її узгоджене покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області області:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, в тому числі й не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1