УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3., за участю секретаря ОСОБА_4., прокурора ОСОБА_5., захисника ОСОБА_6., підозрюваної ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 220 210 000 000 003 79 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Казахстан, громадянки України, раніше не судимої, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 359 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ОСОБА_7 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_1 запобіжного захід у виді домашнього арешту .

Клопотання обґрунтовано тим, що 29.11.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.359 КК України, а саме: у незаконному збуті спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, існують ризики переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи викладені у клопотанні, просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Захисник та підозрювана заперечували проти застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, вказуючи на відсутність ризиків на які посилався прокурор, окрім того підозрювана зазначила, що має необхідність працювати, а також здійснювати догляд свого батька який хворіє.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.359 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження (проколами огляду, допиту свідків, та іншими матеріалами), у своїй сукупності яких вистачає для твердження на даній стадії про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину.

Прокурор просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки вважає, що існують ризики переховування від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обговорюючи питання наявності зазначених слідчим ризиків щодо можливості переховування підозрюваної, слідчий суддя вважає, що дане твердження заслуговує на увагу, зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_1 хоча і є раніше не судимою особою, проте підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до восьми років, а тому існування зазначених ризиків є цілком ймовірним.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваною спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості підозрюваної ОСОБА_1 вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею приймаються до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, наявність постійного місця роботи та проживання, той факт, що ОСОБА_1 є раніше не судимою особою, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обґрунтовано підозрюється та інші обставини, що характеризують її особу, а також обставини вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведене у своїй сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Отже, існують передбачені законом підстави для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

При цьому, оскільки підозрювана ОСОБА_1 має потребу працювати та здійснювати догляд за своїм батьком похилого віку, а тому вважаю за можливим застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

У той же час, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши їй у період доби з 22 год. 00 хв. до 05 год. наступного дня залишати місце свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_1 обов`язки у відповідності до ст..194 КПК, а саме:

- у період доби з 22 год. 00 хв. до 05 год. наступного дня не залишати місце свого

фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи

роботи;

- утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним ОСОБА_2 у даному

кримінальному провадженні.

Строк дії даної ухвали встановити до 29.01.2023 включно.

Ухвалу направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 06.12.2022 о 12 год. 40 хв.

Слідчий суддя: