печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2503/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000824 від 14.10.2022,-

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2023 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на 1/2 двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, шляхом заборони її відчуження.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000824 від 14.10.2022, за підозрою заступника начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Луганської митниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, матеріали відносно якого 14.10.2022 виділені з кримінального провадження № 0000148 від 17.03.2022.

В ході досудового розслідування встановлено, що наказом Луганської митниці від 23.06.2021 №41-о ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Луганської митниці.

Відповідно до Положення про Державну митну службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227, Державна митна служба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

При цьому, Державна митна служба забезпечує та здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства з питань митної справи та в межах повноважень, визначених законом, законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Держмитслужбу, під час переміщення товарів через митний кордон України та після завершення операцій з митного контролю та митного оформлення; забезпечує здійснення заходів офіційного контролю у формі попереднього документального контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, організовує міжвідомчу взаємодію з органами державної влади; запобігає та протидіє контрабанді, здійснює боротьбу з порушеннями митних правил на митній території України; організовує та провадить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність та здійснює контроль за її провадженням оперативними підрозділами Держмитслужби та її територіальних органів, які ведуть боротьбу з контрабандою; застосовує до платників податків передбачені законом штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог законодавства з питань митної справи та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Держмитслужбу, інші санкції та обмеження у торгівлі з окремими країнами відповідно до міжнародних актів, тобто здійснює правозастосовні та правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.

Згідно ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно п. 3 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України працівники під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», нормативно-правових актів Міністерства фінансів України, розпорядчих документів Держмитслужби, положень про структурні підрозділи та посадових інструкцій Працівників.

Водночас ОСОБА_5 зазначених вимог не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 19.02.2022 керівництвом рф в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного, невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

На початку березня 2022 року збройні сили рф, шляхом збройної агресії та бойових дій, діючи спільно з підконтрольними їм воєнізованими підрозділами представників так званої «ЛНР», захопили територію та здійснили тимчасову окупацію м. Старобільськ Луганської області.

Незважаючи на це, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою переходу на бік ворога окупаційної влади рф та так званої «лнр», залишився в м. Старобільськ Луганської області, після чого наприкінці березня 2022 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, пройшов співбесіди з представниками так званої «лнр» та добровільно вступив на службу до незаконного окупаційного органу « ІНФОРМАЦІЯ_2 народной республики», зайнявши посаду начальника.

Крім того, 31 травня 2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у не встановленому в ході досудового розслідування місці, діючи умисно й на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, інформаційній безпеці України, з метою пропаганди окупаційної адміністрації російської федерації, добровільно взяв участь у проведенні семінару за участі керівників незаконних органів: так званих «министерства юстиции Луганской народной республики», та «территориальных управлений юстиции».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, державній зраді, тобто діянні умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинені в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу та громадянином України, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України - у державній зраді, тобто діянні на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, вчиненому шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно показів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 до цього часу перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Старобільську Луганської області.

Враховуючи наявність даних про перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України 29.09.2022 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке 29.09.2022 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а 04.10.2022 - у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження випуску № НОМЕР_2 (7334) газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» разом зі повістками про явку на допит в якості підозрюваного на 11 год. 00 хв. 19.10.2022, на 11 год. 00 хв. 20.10.2022 та на 11 год. 00 хв. 21.10.2022.

У призначені дати та час для допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки не повідомив, та з матеріалів кримінального провадження № 0000148 від 17.03.2022 постановою прокурора від 14.10.2022 матеріали за підозрою ОСОБА_5 виділені в окреме провадження № 0000824 за ч.2 ст.111 КК України, в рамках якого останнього 14.10.2022 оголошено у розшук.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, тобто особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, відповідно до повідомленої підозри від 29.09.2022.

Конфіскація майна, як покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, є обов`язковим та додатковим видом покарання.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: листом Державної митної служби України від 25.03.2022, рапортом оперативного співробітника ГОУ ДБР; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , протоколом огляду комп`ютерних даних за участі свідка ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим наявно достатньо підстав вважати, що суд може призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належить ? двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в ході досудового розслідування необхідно накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 1/2 двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання у його відсутність, доводи клопотання підтримав в повному обсязі.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000824 від 14.10.2022, за підозрою заступника начальника оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Луганської митниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, матеріали відносно якого 14.10.2022 виділені з кримінального провадження № 0000148 від 17.03.2022.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, тобто особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, відповідно до повідомленої підозри від 29.09.2022..

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , зокрема за ч. 2 ст.111 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що суд може призначити відносно останнього вказаний вид покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки воно на праві власності належить підозрюваному, щодо якого здійснюється провадження в рамках якого суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна та метою такого арешту є забезпечення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000824 від 14.10.2022 - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, шляхом заборони її відчуження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1