В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження № 0000110, відомості про яке внесені 27.07.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конотопи Сокальського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, колишнього військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, номера обслуги мінометного взводу мінометної батареї гірсьо-піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час дії особливого періоду, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, 16.03.2015 о 09 год. 00 хв. до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин не з`явився та був відсутній на військовій службі по 19.05.2015, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме, нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Прокурор у судовому засіданні просив, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, застосувати відносно нього ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від відбування кримінального покарання як особу, яка брала безпосередню участь в АТО та є учасником бойових дій.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого ним злочину. При цьому показав, що в період з 16.03.2015 по 19.04.2015 перебував удома без дозволу командира у зв`язку з сімейними обставинами. Після владнання сімейних проблем самостійно з`явився у військову частину для продовження військової служби, на якій перебував до демобілізації. Зазначив, що є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням. Додав, що щиро розкаюється та шкодує про вчинене. Просив звільнити його від кримінального покарання на підставі Закону України "Про аміністію в 2016 році".

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив встановлення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що у цьому разі вони позбавлені права оскаржити фактичні обставини даного кримінального провадження в апеляційному порядку.

На підставі доказів, досліджених у ході судового розгляду, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Визначаючи вид та розмір покарання, яке слід обрати обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахував особу винного, тяжкість вчиненого ним злочину, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та прийшов до висновку за можливе призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що, на думку суду, буде повністю відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме сприятиме виправленню обвинуваченого, а також запобігатиме вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та отримав статус учасника бойових дій, а також, зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд дійшов висновку, що на обвинуваченого поширюється дія ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з чим він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 7-29, 349, 368-371, 373, 374, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за цим вироком на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1