УХВАЛА
Іменем України

01.11.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчої СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідча за погодженням із прокурором звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням день та час весною 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідування місці Чернігівської області, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998 року, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав бойовий припас гранату Ф-1, яку в подальшому на початку квітня 2022 року привіз до будинку свого товариша ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з яким постійно проживав з квітня 2022 року, та незаконно зберігав її у вказаному домоволодінні.

У подальшому, 29.10.2022 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував разом із потерпілим ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 , у зв`язку із тим, що останній наказав йому збирати речі та покинути його домоволодіння.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_5 цього дня близько 17 год. 30 хв. пішов до кімнати другого поверху зазначеного домоволодіння, взяв попередньо схований, незаконно придбаний бойовий припас, гранату Ф-1, направився до кімнати на першому поверсі, де на ліжку сидів потерпілий.

Далі ОСОБА_5 , перебуваючи в даній кімнаті, шляхом від`єднання від гранати чеки з кільцем, привів у бойову готовність гранату Ф-1, після чого поклав її на стіл, що знаходився поруч з ОСОБА_8 , передбачаючи, бажаючи та усвідомлюючи значення своїх дій, намагався підірвати останнього. В цей момент ОСОБА_8 , побачивши поруч з собою приведену у бойову готовність гранату на столі, взяв її в свою праву руку, викинув її у напрямку коридору подалі від себе, після чого відбувся вибух.

Внаслідок вибуху ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми, наскрізної рваної рани верхньої губи з пошкодженням верхньої щелепи, сліпого поранення ділянки підборіддя ліворуч, сліпого поранення грудної клітини та передньої черевної стінки праворуч, сліпого поранення нижньої третини правого стегна та верхньої третини лівої гомілки.

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки після вибуху потерпілий залишився живим.

29.10.2022 відомості за вказаною подією внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

29.10.2022 відомості за вказаною подією внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29.10.2022 о 22 год. 50 хв. у КП «Лікарня №2 ім. Павлусенка» ЖМР за адресою: м. Житомир, вул. Романа Шухевича, 2а, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень, про що цього ж дня складено протокол затримання.

30.10.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

За змістом клопотання, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується:

- рапортами - повідомленнями на лінію «102» за №10955, №10973, №10969 від 29.10.2022;

- протоколом огляду місця події від 29.10.2022 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду місця події від 29.10.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.10.2022;

- протоколом затримання відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 30.10.2022;

- копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8515 на ім`я ОСОБА_8 ;

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №748 від 29.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.10.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.10.2022;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 30.10.2022;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30.10.2022;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, а також недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання указаним вище ризикам, слідча за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання з підстав у ньому наведених, просили його задовольнити. Зважаючи на наведені у клопотанні обставини прокурор просив не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того додав, що фактично ніде не проживає, дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має, не працює, вину визнає, фактично був затриманий о 18-19 годині 29.10.2022 року.

У свою чергу захисник ОСОБА_6 просив взяти до уваги стан здоров`я ОСОБА_5 та вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час буде не актуальним.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Окрім цього, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні доводи свідчать про те, що на даний час існують ризики, на які посилалась сторона обвинувачення та котрі є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Аналізуючи указаний ризик, слідчим суддею в першу чергу звернуто увагу, що ОСОБА_5 не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, враховуючи його вік, стан здоров`я, репутацію та майновий стан підозрюваного, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить запобігання ризикам, наведеним у клопотанні та визначеним КПК України, зокрема, у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання із 18 год. 00 хв. 29 жовтня 2022 року.

Строк дії ухвали встановити до 18 год. 00 хв. 27 грудня 2022 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя