Справа № 362/5058/22
Провадження № 1-кс/362/856/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року рокуВасильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

володільця майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000від 05.12.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:

06.12.2022 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що 05.12.2022 року приблизно о 16.40 год. ОСОБА_6 керуючи вищезазначеним транспортним засобом, рухаючись по вул. Володимирській в м. Васильків, в напрямку від вул. Тракторна до вул. Соборна допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які переходили проїзну частину у невстановленому місці з ліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доставлені до лікарні.

05.12.2022 року відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР за № 0000, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Того ж дня автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 був оглянутий та вилучений.
Вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, що є підставою для накладення на нього арешту.
Прокурор в судове засідання не з`явився, у клопотанні вказав, що просить розглядати справу за його відсутності.
Володілець майна ОСОБА_6 пояснив, що є фактичним власником транспортного засобу, оскільки придбав його, однак право власності належним чином не реєстрував. Просив відмовити у задоволенні клопотання та повернути йому транспортний засіб.
Заслухавши пояснення володільця майна, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Слідчим суддею встановлено, що 05.12.2022 року приблизно о 16.40 год. ОСОБА_6 керуючи вищезазначеним транспортним засобом, рухаючись по вул. Володимирській в м. Васильків, в напрямку від вул. Тракторна до вул. Соборна допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які переходили проїзну частину у невстановленому місці з ліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доставлені до лікарні.

05.12.2022 року відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР за № 0000, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Того ж дня автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 був оглянутий та вилучений.
Як на підставу для задоволення клопотання прокурор посилається на те, що вказаний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди ДТП. Разом з тим, до матеріалів клопотання не долучена постанова про визнання автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження у вигляді збереження речового доказу, на які посилається орган досудового розслідування, оскільки прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000від 05.12.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2022 року о 16.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1