13.03.2023
Справа № 331/1580/23
Провадження № 1-кс/331/511/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000391 від 06.03.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенант юстиції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню №0000391 від 06.03.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання слідча зазначає, слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000391 від 06.03.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжена відповідними указами Президента України, затвердженими Законами України, зокрема Законом України від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 06.02.2023 №58/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, який діє наразі.

24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і м. Мелітополь, Запорізької області, яке було захоплено 25.02.2022.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» станом на 22 грудня 2022 року», вся територія Мелітопольського району Запорізької області відноситься до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Після окупації м. Мелітополь Запорізької області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території міста шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади міста, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 12.03.2022, представниками збройних формувань російської федерації всупереч порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації «военно-гражданскую администрацию г. Мелитополь», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території міста та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

Так, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація російської федерації, це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Окрім цього, 14.07.2022 при окупаційній адміністрації російської федерації «Военно-гражданская администрация г. Мелитополь» було створено як структурний підрозділ «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь».

Водночас, відповідно до чинної структури Мелітопольської міської ради Запорізької області департамент культури, молоді та спорту не передбачений.

У той же час, діюча Мелітопольська міська рада Запорізької області разом зі всіма органами та структурними підрозділами і комунальними підприємствами, серед яких також Управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області, та Управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області були евакуйовані до м. Запоріжжя де продовжують свою законну діяльність.

Так, відповідно до Положення про управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.03.2021 №73/1:

Управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області є виконавчим органом Мелітопольської міської ради Запорізької області, утворюється Мелітопольською міською радою Запорізької області, є правонаступником усіх прав та обов`язків управління молоді та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області;

Управління є підзвітним і підконтрольним Мелітопольській міській раді Запорізької області, підпорядкованим її виконавчому комітету та Мелітопольському міському голові;

Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Державної казначейської служби та установах банків;

Управління є неприбутковою організацією;

Юридична адреса: 72309, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 33/1;

Управління очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Мелітопольським міським головою відповідно до чинного законодавства.

Отже, після окупації м. Мелітополь, Запорізької області, управління не припиняло своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України, а його законним начальником управління фізичної культури та спорту є ОСОБА_6 , з яким наразі відповідно до розпорядження міського голови №65-К від 30.05.2022 оголошено простой у зв`язку з воєнним станом, та цим же розпорядженням виконання обов`язків начальника управління покладено на заступника начальника управління ОСОБА_7 .

Окрім цього, відповідно до Положення про управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області, затвердженого рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 24.12.2022 №255:

Управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області є виконавчим органом ради, утворюється Мелітопольською міською радою Запорізької області, їй підзвітне та підконтрольне, підпорядковане Мелітопольському міському голові, виконавчому комітету. Управління є правонаступником відділу культури Мелітопольської міської ради Запорізької області;

Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахункові рахунки в органах Державної казначейської служби України;

Управління є неприбутковою організацією;

Управління є органом охорони культурної спадщини, в частині пам`яток історії, археології та монументального мистецтва;

Юридична адреса: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, майдан Перемоги, 4;

Управління очолює начальник, який призначається на посаду за результатом конкурсного відбору або з кадрового резерву і звільняється з посади міським головою.

Отже, після окупації м. Мелітополь, Запорізької області, управління не припиняло своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України, а його законним начальником управління культури та молоді є ОСОБА_8 , з якою 30.06.2022 на підставі розпорядження міського голови №129-К припинені трудові відносини, та виконання обов`язків покладено на заступника начальника ОСОБА_9 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 14.07.2022, знаходячись у м. Мелітополь Запорізької області, ОСОБА_4 , будучи директором спортивної школи ДЮСШ № 3 м. Мелітополь, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, скориставшись відсутністю діючого начальника управління та евакуацією всієї Мелітопольської міської ради, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації міста, та добровільно зайняв посаду директора «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в зазначеній окупаційній адміністрації держави-агресора у м. Мелітополь, Запорізької області.

Перебуваючи на зайнятій посаді, ОСОБА_4 , з власних корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, виконував свої організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», який фактично узурпував виконання функцій аналогічних органів місцевого самоврядування управління культури та молоді Мелітопольської міської ради Запорізької області та управління фізичної культури та спорту Мелітопольської міської ради Запорізької області, та вказівки очільників окупаційної адміністрації держави-агресора і представників збройних формувань російської федерації, безпосередньо здійснював загальне управління цим органом, розпоряджався захопленим майном, надавав всіляку допомогу окупантам у встановленні та підтриманні їх незаконної влади на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області.

Зокрема, з початку перебування на вказаній посаді в окупаційній адміністрації держави-агресора, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, на виконання своїх організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій керівника органу окупаційної адміністрації держави-агресора «Департамент культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», фактично встановив місце знаходження вказаного органу за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, вул. Кірова, буд. 53, а також, проводив зібрання серед працівників навчальних закладів, зокрема зі спортивними тренерами, під час проведення яких намагався схилити учасників до співпраці з представниками держави-агресора, а також з батьками учнів щодо відновлення роботи секцій, проведення спортивних змагань та організації навчання у спортивних школах за навчальною програмою, що формується та регулюється за законодавством російської федерації.

В подальшому, 13.09.2022 при окупаційній адміністрації російської федерації «Военно-гражданская администрация г. Мелетополь» було створено як структурний підрозділ «Министерство культуры, спорта и туризма военно-гражданской администрации г. Мелитополь», за місцем фактичного розташування: Запорізька область, Мелітопольський район, м. Мелітополь, вул. М. Грушевського, буд. 5, керівником якого було призначено ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 , діючи умисно, з власних корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своєї діяльності, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи відповідний досвід роботи, кваліфікацію, навички та професійні якості, обіймаючи посаду директора «Департамента культуры, спорта и молодежи военно-гражданской администрации г. Мелитополь», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в зазначеній окупаційній адміністрації держави-агресора у Запорізькій області, прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації Запорізької області, та на початку листопада 2022 року добровільно зайняв посаду у незаконному органі влади окупаційної адміністрації держави агресора рф - заступника міністра т. зв. «Министерства культуры, спорта и туризма ВГА Запорожской области», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в зазначеній окупаційній адміністрації держави агресора у м. Мелітополь Запорізької області.

Перебуваючи на вказаній посаді, бажаючи проявити себе на новій посаді, утвердити окупаційний режим російської федерації, а також з метою створення позитивного образу «Русского мира» у приміщенні КЗ «ДЮСШ» № 3, з нагоди свят російської федерації, зокрема дня прапора росії, організував проведення спортивних змагань за участі представників союзу змішаних єдиноборств росії (мовою оригіналу Союз ММА (mixed martial arts) россии).

13.02.2023 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000031 від 02.03.2022 складено та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України 15.02.2023 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

06.03.2023 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 02.03.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 виділені в окреме кримінальне провадження №0000391 від 06.03.2023.

06.03.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам ВКІБ УСБУ в Запорізькій області.

На даний час підозрюваний ОСОБА_4 згідно отриманої інформації переховується від органів слідства та суду та перебуває на окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, окрім цього, періодично здійснює виїзди на тимчасово окуповану територію АР Крим, а також на територію держави-агресора рф, та забезпечити його явку для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Водночас, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

На обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявне наступне майно:

- об`єкт нерухомого майна: однокімнатна квартира, загальною площею (кв.м): 28.1, житлова площа (кв.м): 15, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки: 1.

Крім того, згідно інформації реєстраційних карток транспортних засобів,

ОСОБА_4 є власником наступних транспортних засобів:

- об`єкт рухомого майна транспортний засіб, марки «MITSUBISHI LANCER», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Окрім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення наведеного вище переліку майна

ОСОБА_4 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», просить провести розгляд клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника.

На підставі вищевикладеного просить суд клопотання про арешт майна, задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: об`єкт рухомого майна транспортний засіб, марки «MITSUBISHI LANCER», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; об`єкт нерухомого майна: - однокімнатна квартира, загальною площею (кв.м): 28.1, житлова площа (кв.м): 15, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки: 1, що підтверджується відповідними наданими документами.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Судом встановлено, 13.02.2023 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000031 від 02.03.2022 складено та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України 15.02.2023 повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 1111 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Зокрема, судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявне наступне майно:

- об`єкт нерухомого майна: - однокімнатна квартира, загальною площею (кв.м): 28.1, житлова площа (кв.м): 15, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки: 1.

Крім того, згідно інформації реєстраційних карток транспортних засобів, ОСОБА_4 являється власником наступних транспортних засобів:

- об`єкт рухомого майна транспортний засіб, марки «MITSUBISHI LANCER», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до частини 5 статті 111-1 КК України, добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, або добровільне обрання до таких органів, а також участь в організації та проведенні незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території або публічні заклики до проведення таких незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території, - караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Отже, об`єкт нерухомого майна та транспортні засоби, які належать на праві власності підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у разі ухвалення обвинувального вироку можуть підлягати конфіскації.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000391 від 06.03.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- об`єкт рухомого майна транспортний засіб, марки «MITSUBISHI LANCER», 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_1 ,

д.н.з. НОМЕР_2 ;

- об`єкт нерухомого майна: однокімнатна квартира, загальною площею (кв.м): 28.1, житлова площа (кв.м): 15, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки: 1.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчою 2-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області лейтенантом юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1