Справа №639/3211/22
Провадження №1-в/639/243/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого:

-30.05.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-12.05.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі,

відбуваючого покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія №18», -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася адміністрація ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» з поданням про умовно дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Від адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» та засудженого надійшли заяви, в яких вони просили подання розглядати без їх участі.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Отже, при вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого дослідженню підлягає процес (обставини) відбування засудженим всього періоду відбування ним покарання, а не окремо взятого відрізку часу. Висновок про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення може бути зроблений за умови системних та усталених позитивних змін, що відображаються, зокрема в поведінці засудженого та його ставленні до праці, та які свідчать про доведення засудженим його виправлення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено 12.05.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахується з 26.04.2019 року, кінець строку відбування покарання 26.04.2023 року.

На момент розгляду подання 03.11.2022 року засуджений відбув 3 роки 6 місяців 7 днів, лишилось 5 місяців 23 дні.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_4 прибув до ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - 18.06.2021 року. Працевлаштований будівельником. До праці ставиться сумлінно, виконує весь обсяг робіт, яким забезпечений адміністрацією установи. З перших днів та по теперішній час приймає активну участь у ремонтно-відновлювальних роботах споруд установи внаслідок авіаційного удару, який відбувся 05.03.2022 року під час військового вторгнення РФ на територію України, в ході якого було пошкоджено територію та будівлі ДУ «Холодногірська виправна колонія №18». Під час перебування в місцях позбавлення волі режим тримання не порушував, стягнень не мав. На заходи виховного характеру реагує позитивно. З виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 3 (три) рази заохочувався адміністрацією установи. За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. З представниками адміністрації ввічливий, виконує передбачені законом вимоги. Згідно вироку мав судові витрати на користь держави на загальну суму 785 грн., які відшкодував за власним бажанням у повному обсязі. Приймає участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», до реалізації яких ставиться із зацікавленістю. Підтримує доброзичливі родинні стосунки з сестрою шляхом листування, телефонних розмов, отримує посилки та передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за час відбування покарання має 3 заохочення, стягнення не мав, працевлаштований, відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково звільнити від покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 року на невідбуту частину 5 місяців 23 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1