У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2022 року, у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000482 від 10 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, -

встановив:

25 січня 2023 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2022 року у кримінальному провадженні від 10 вересня 2022 року за № 0000482, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що 16 вересня 2022 року було задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 .

05 січня 2023 року дізнавачем СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000482 від 10 вересня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На підставі вище наведеного заявник ОСОБА_6 просить клопотання задовольнити та скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2022 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Разом з тим, до клопотання додано заяву про розгляд у його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав клопотання про розгляд у його відсутності.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна, підлягає до задоволення.

За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 30.06.2020р. у справі №727/2878/19 звертає увагу на те, що вона вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та вказала на таке:

Якщо арешт накладений за КПК України 2012 р. на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 р. (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018р. у справі №202/5044/17, від 28.11.2018р. у справі №636/959/16-ц, від 12.12.2018р. у справі №640/17552/16-ц, від 27.03.2019р. у справі №202/1452/18, від 11.09.2019р. у справі №504/1306/15-ц).

Частиною 1 ст.1 КПК України 2012 р. встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012р. За змістом ст.173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст.174 КПК України 2012р.).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч.3 ст.174 КПК України 2012 р. прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч.4 ст.174 КПК України 2012 року).

Втім, ч.3,4 ст.174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою дізнавач, який згідно з приписами КПК України 2012р., на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п.18 ч.1 ст.3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст.173, 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив дізнавач, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у дізнавача повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні,саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч.2 ст.174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012р., особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні. Стосовно доводу касаційної скарги про те, що питання про скасування арешту майна слідчий суддя уже вирішував за правилами кримінального судочинства та відмовив у задоволенні відповідного клопотання позивача, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися до слідчого судді з новим клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтувавши його, зокрема, висновками, сформульованими у цій постанові.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зробила наступні висновки щодо застосування норм права:

1.Спори про звільнення майна з-під арешту,накладеного за правилами КПК України 1960р.та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи,слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

2.Питання про скасування арешту майна,накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому ст.174 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що за клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про арешт майна, 16 вересня 2022 року, слідчий суддя наклав арешт на автомобіль «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Свої вимоги, щодо скасування арешту заявник мотивував тим, що станом на день подання вказаного клопотання, всі огляди та експертні дослідження транспортних засобів були проведені, а тому підстав для арешту транспортного засобу не має.

05 січня 2023 року дізнавачем СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0000482 від 10 вересня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги те, що звертаючись до суду з відповідним клопотанням, заявник посилається на те, що відпала необхідність в такому арешті, провадження в даній кримінальній справі закрито, власником автомобіля є ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що на теперішній час відпала необхідність в арешті майна в кримінальному провадженню від 10 вересня 2022 року за № 0000482, а саме автомобіль «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а тому за таких обставин, враховуючи наявність достатніх підстав визначених ст.174 КПК України для скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 170 -174 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000482 від 10 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України щодо автомобіль «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та належить ОСОБА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути автомобіль «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 , або його представнику за його дорученням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1