У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_2 при секретарі ОСОБА_3., за участю слідчого ОСОБА_4, представника скаржника - адвоката ОСОБА_5 розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0012786 від 03.12.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

З матеріалів скарги вбачається, що Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012786 від 03.12.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191,ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 111 КК України

6 вересня 2022 року старшим слідчим в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковником юстиції ОСОБА_7 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року у справі № 761/16491/22 було проведено обшук помешкання мого Клієнта за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого було вилучене та досі не повернуте його майно, а саме - мобільний телефон Samsung Galaxy Z Fold 2 LTE SM-F916B, imei НОМЕР_1 .

Скаржник зазначає, що вилучений мобільний телефон має статус тимчасово вилученого майна, а відтак має бути негайно повернутий власнику - ОСОБА_1 .

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив зобов`язати слідчого повернути власнику вилучений мобільний телефон.

Слідчий проти задоволення скарги заперечив.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши доводи скарги, вивчивши матеріали долучені до скарги, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у задоволенні скарги виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.05.2022 р., по справі № 761/16491/22, в кримінальному провадженні № 0012786 від 03.12.2018, було надано дозвіл на проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та являється місцем проживання останнього.

Співставлення вилученого майна та резолютивної частини ухвали слідчого судді по справі № 761/16491/22, свідчить про те, що було вилучено виключно майно, дозвіл на вилучення якого було надано, в тому числі мобільного телефону.

Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; та у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України - коли ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин з дня надходження до суд у клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Наведене свідчить, що вилучене слідчим майно не має статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК, отже на слідчого або прокурора не покладався обов`язок протягом 48 годин ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 167, 168, 237, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0012786 від 03.12.2018 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2