печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002739, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку - кадастровий номер :62:464:0002 (реєстраційний номер 000).

Обґрунтовуючи клопотання сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002739 від 27.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 4 ст. 190 КК України, за фактами шахрайського заволодіння земельними ділянками на території м. Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено що 28.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстровано право власності за громадянином ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :62:464:0002 площею 0,1 га, на підставі рішення Київської міської ради серія та номер 730/3564 від 01.10.2007.

Фактично вищезазначене рішення органу місцевого самоврядування та інші документи необхідні для державної реєстрації права власності, подавались від імені ОСОБА_5 громадянином ОСОБА_6 , згідно довіреності.

В подальшому 14.05.2021 приватним нотаріусом ОСОБА_4 посвідчено договір купівлі-продажу серія та номер 290 від 14.05.2021 згідно якого ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 згідно довіреності, здійснив продаж вищезазначеної земельної ділянки громадянці ОСОБА_7 .

Однак Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 червня 2009 року, було задоволено позов заступника прокурора м. Києва в інтересах Державного агентства земельних ресурсів України та визнано незаконним та скасовано п. п. 4, 5, 6 рішення Київської міської ради від 1 жовтня 2007 року № 730/3564 Про передачу ОСОБА_5 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Також із зазначеного судового рішення було встановлено що ОСОБА_5 фактично передав невстановленим особам копії своїх документів, однак будь-яких заяв з приводу виділення йому земельної ділянки не писав, наміру отримати земельну ділянку на мав, керувався лише потребою в грошах.

З матеріалів кримінального провадження вбачається що приватний нотаріус КМНО ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими на теперішній час особами, шахрайським шляхом, використовуючи завідомо скасоване рішення Київської міської ради серія та номер 730/3564 від 01.10.2007, незаконно заволоділи правом власності на земельну ділянку кадастровий номер :62:464:0002 площею 0,1 га.

Таким чином об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка кадастровий номер :62:464:0002 (реєстраційний номер 000) є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

12.12.2022 постановою прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002739.

В заяві поданій до суду прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, судове засідання просив проводити без його участі.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя вивчивши клопотання, надавши оцінку документам, що долучені до нього, зважаючи на постанову слідчого про визнання майна речовими доказами, з метою збереження речових доказів та недопущення їх відчуження чи зникнення, вважає, що є достатні підстави для накладення арешту на нерухоме майно.

Також слідчим на підставі наданих матеріалів доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна.

Відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002739 задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку - кадастровий номер :62:464:0002 (реєстраційний номер 000), із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: земельної ділянки кадастровий номер :62:464:0002 (реєстраційний номер 000).

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1