Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої
розглядається клопотання ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Подільського районного суду в м. Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001697 від 18.09.2021 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.07.2016 року Подільським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 187 КК України із застосуванням примусових заходів медичного характеру,
дії якого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

17.09.2021 року, приблизно о 22 год. 05 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи біля будинку №24-В, що за адресою: м. Київ, вул. І Виговського, побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 .

В цей час перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи свої дії та не маючи можливості керувати ними, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та почав наносити удари ногою в область ноги та руками в обличчя потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, після чого зірвав шкіряну сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки Samsung J5 вартістю 3 000 грн. 00 коп., пенсійне посвідчення, банківські картки та гаманець чорного кольору вартістю 100 грн.

Після цього ОСОБА_4 , тримаючи викрадену сумку при собі, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3100 грн.

Відповідно до висновку експерта №042-1620-2021 від 10.11.2021 потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої гомілки у вигляді перелому латеральної кісточки, яке за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно до п.п. 2.2.1/в та 4.6. «Правил».

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані неосудності, своїми діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування 08.12.2021 року отримано Висновок судово - психіатричного експерта №158 від 30.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , у період часу, до якого відноситься правопорушення, не знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки шизоафективного розладу, змішаний тип (згідно з МКХ-10, шифр F 25.2).

За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_4 не знаходиться в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки шизоафективного розладу, змішаний тип (згідно з МКХ-10, шифр F 25.2).

За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Прокурор під час судового розгляду підтримала клопотання та просила застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просив суд задовольнити клопотання прокурора.

В ході розгляду клопотання 31.08.2022 року в судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_7 , який повідомив що приблизно у вересні 2021 року, близько 22 год. вечора, заходив в під`їзд будинку за адресою АДРЕСА_3 , з якого виходив гр. ОСОБА_4 та напав на нього і наніс тілесні ушкодження. В результаті чого на другий день він поїхав в травмпункт. ОСОБА_4 вихопив у нього сумку, в якій були документи, водійське посвідчення, документи на автомобіль, гроші, та почав тікати, що бачили свідки.

Дані покази зафіксовані в журналі судового засідання від 31.08.2022 року, з технічних причин звукозапис судового засідання відтворенню не підлягає.

В подальшому потерпілий ОСОБА_7 неодноразово викликався в судові засідання для повторного допиту, проте в засідання не з`являвся, повідомляв в телефонному режимі що знаходиться за межами Київської області, в подальшому на телефонні дзвінки перестав відповідати. Розгляд справи за неявкою потерпілого неодноразово в подальшому відкладався, тому оскільки потерпілий вчергове не з`явився в судове засідання, суд продовжив розгляд справи без нього.

Судом під час розгляду клопотання відносно ОСОБА_4 також враховано позицію потерпілого ОСОБА_7 , викладену в письмовій заяві та долученій до клопотання. Відповідно до заяви потерпілий зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, просить проводити судові засідання без його участі, цивільний позов подавати не буде.

Відповідно до вимог ст. 325 КПК України неявка потерпілого у судове засідання не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 відмовився надавати покази відповідно до вимог ст. 63 Конституції України.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, вказав, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України є недоведеним, прокурором не були надані суду всупереч вимогам ст. 99 КПК України оригінали документів, на які в ході проведення експертизи посилається експерт у своєму Висновку №042-1620-2021 від 10.11.2021 року за яким встановлено, що ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості. Крім того, стороні захисту всупереч вимог ст. 290 КПК України не відкриті вищевказані документи. Просив суд вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання про застосування примусових заходів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що в десь в вересні-жовтні 2021 року, точно не пам`ятає, близько 22 год., було прохолодно, сиділа на дитячому майданчику з подругою біля будинків по АДРЕСА_4 . Вже збирались додому як почули сварку біля будинку, яка відбулась між ОСОБА_7 , який заходив у під`їзд та ОСОБА_4 , який виходив. Між ними відбулась бійка, обоє лежали на підлозі біля під`їзду, бачила як ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_7 в районі ноги та обличчя. ОСОБА_4 схопив сумку чорного кольору, належну ОСОБА_9 та почав бігти. Вона почала йому кричати «Стій, я тебе знаю і знаю де ти живеш». ОСОБА_4 кинув сумку під ліхтарем та втік.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що десь в кінці вересня-жовтня 2021 року, близько 22 год., знаходилась в дворі будинків АДРЕСА_4 на дитячій площадці з ОСОБА_8 . Бачила, як ОСОБА_7 заходив в під`їзд, а з нього виходив ОСОБА_4 . ОСОБА_9 здивувався, що ОСОБА_4 робить в його під`їзді і спитав що він тут робить. Тоді ОСОБА_4 на нього напав, штовхнув ОСОБА_7 , поставив йому «підніжку» та збив з ніг. ОСОБА_4 наніс ОСОБА_9 удари в зону обличчя. ОСОБА_9 не зрозумів що відбувається. В результаті ОСОБА_7 впав за невеличкий заборчик, а в цей час ОСОБА_4 зірвав з нього сумку чорного кольору у формі барсетки і втік. ОСОБА_8 крикнула ОСОБА_4 , що вона його знає, і щоб він зупинився. ОСОБА_4 злякався і кинув сумку під ліхтар.

Пояснення свідків, безпосередньо надані в судовому засіданні є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, відсутні будь-які сумніви щодо їх правдивості, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами.

Крім цього, обґрунтованість клопотання підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.09.2021, згідно якого від ОСОБА_7 отримано усну заяву про те, як 17.09.2021 року, приблизно о 22 год. 10 хв., за адресою м. Київ, вул. І.Виговського,24 В біля під`їзду невстановлена особа відкрито викрала його майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung J5» та банківські картки, які знаходились в сумці, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого;

рапортом ДОП Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_11 , згідно якого в ході відпрацювання виклику прибувши за адресою АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_7 повідомив, що невідомий громадянин біля під`їзду наніс удар та відкрито заволодів особистими речами та почав втікати. В ході розшукових заходів, близько 02 год. 40 хв., було встановлено та затримано гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у скоєнні злочину зізнався в повному обсязі. В подальшому речові докази було вилучено;

протоколом огляду місця події від 18.09.2021, відповідно до якого слідчим СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві лейтенантом поліції ОСОБА_12 в присутності понятих, проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості за адресою м. Київ, вул. І.Виговського,22, а саме дитячий майданчик, біля якого знаходиться дерево, під яким знаходиться чорна шкіряна сумка через плече. В ході огляду виявлено та вилучено чорну шкіряну сумку, в якій знаходиться мобільний телефон марки «Samsung J5», гаманець чорного кольору, в якому знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , поміщено до спеціального пакету №3486783;

даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.09.2021, відповідно до якого слідчим СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_12 18.09.2021 о 02 годині 40 хвилин було затримано громадянина ОСОБА_4 , у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 233 та ст. 236 КПК України здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_4 , під час якого нічого не вилучалось. Від надання пояснень ОСОБА_4 , відмовився;

висновком судово-психіатричної експертизи №563 від 07.10.2021, проведеним експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, відповідно до якої ОСОБА_4 потребував проведення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи;

висновком судово-психіатричної експертизи №158 від 30.11.2021, проведеним експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, згідно якого «1. У період час, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 підозрюється (17.09.2021 року), він не знаходився у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки шизоафективного розладу; змішаний тип (згідно з МКХ-10, шифр F 25.2);

1.1.За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 підозрюється /(17.09.2021 року), він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

2.У теперішній час ОСОБА_4 не знаходиться у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизоафективного розладу; змішаний тип (згідно з МКХ-10, шифр F 25.2);

2.1 За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3. З урахуванням психічного стану ОСОБА_4 у теперішній час, а також характеру правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється, йому рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

4. У теперішній час у ОСОБА_4 не виявлено клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії. У теперішній час ОСОБА_4 не потребує проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування»;

висновком експерта Київського міського бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_15 №042-1620-2021, проведеного 09.11.2021-10.11.2021 року, згідно якого:

дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 18.09.2021 року у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мала місце: закрита травма лівої гомілки у вигляді перелому латеральної кісточки. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно травмуючою дією тупого предмета, могло утворитись в термін, вказаний в постанові, тобто 17.09.2021 року. Морфологічні властивості виявленого перелому дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаної кістки так і відновлення функції лівої гомілки буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку обчислювати тривалість розладу здоров`я як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому вказана закрита травма лівої гомілки за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно до п.п. 2.2.1/в та п.4.6 «Правил»;

даними постанови про зміну кваліфікації від 02.12.2021 року, відповідно до якої змінено кваліфікацію у кримінальному провадженні з ч. 2 ст.186 КК України на ч. 1 ст. 187 КК України;

даними постанови про зміну порядку досудового розслідування від 08.12.2021 року, відповідно до якої порядок досудового розслідування відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України змінено та продовжено досудове розслідування згідно правил, передбачених ст. 503, 504 КПК України;

протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10.12.2021, згідно якого ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 10.12.2021 року ознайомились із матеріалами досудового розслідування №0001697 від 18.09.2021 у повному обсязі.

Таким чином, вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 суд вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та вважає вчинення ним таких дії цілком підтвердженими наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 16.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» встановлено, що розбій як злочин проти власності (стаття 187КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

З урахуванням зазначеного суд не має підстав до перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 187 КК України на ст. 186 КК України, як про це зазначає сторона захисту.

Суд також зазначає, що судово-медична експертиза щодо потерпілого ОСОБА_7 призначена за постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_16 від 09.11.2021 року. З правами, обов`язками та відповідальністю експерта, що передбачені ст. 69,70 КПК України експерт ОСОБА_15 ознайомлена. За відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків, за дачу завідомо неправдивого висновку експерта експерт ОСОБА_15 попереджена за ст. 384, 385 КК України, про що поставила свій підпис, експертизою визначено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 середнього ступеня тяжкості.

Для проведення експертизи були надані копія Витягу з ЄРДР, довідка від 18.09.2021 року з травмпункту КНП «Консультативно-діагностичний центр» Подільського району м. Києві на ім`я ОСОБА_7 , медичний висновок №ЕТВ4-9М38-ВВМС-С4М9 від 22.09.2021 року з КНП «Консультативно-діагностичний центр» Подільського району м. Києві, фотокопія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 18.09.2021 року.

При ознайомленні в порядку ст. 290 КПК України з матеріалами досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, при здійсненні судового розгляду, сторона захисту не порушувала питання про надання їй доступу до медичної документації, за результатами дослідження якої експертом сформовано висновок №042-1620-2021, проведеного 09.11.2021-10.11.2021 року.

Тому немає підстав для визнання недопустимим доказом висновку експерта №042-1620-2021, проведеного 09.11.2021-10.11.2021 року щодо потерпілого ОСОБА_7 , з огляду на таке.

За вимогами ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно з ч. 4 ст. 503 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані неосудності.

Згідно зі ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.
Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи №158 від 30.11.2021, у період час, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 підозрюється (17.09.2021 року), він не знаходився у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки шизоафективного розладу; змішаний тип (згідно з МКХ-10, шифр F 25.2). За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, в скоєнні якого ОСОБА_4 підозрюється (17.09.2021 року), він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_4 не знаходиться у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизоафективного розладу; змішаний тип (згідно з МКХ-10, шифр F 25.2). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням психічного стану ОСОБА_4 у теперішній час, а також характеру правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється, йому рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Таким чином, судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 перебував у стані неосудності, внаслідок якого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння суспільно небезпечного діяння.

Станом на момент судового розгляду у суду відсутні підстави для визнання ОСОБА_4 таким, що одужав, або про те, що внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба у застосуванні примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, наявні достатні підстави для застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, він перебував у стані неосудності, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та застосування щодо нього саме такого виду примусових заходів медичного характеру визначено висновком судово-психіатричної експертизи №158 від 30.11.2021.

Судові витрати на проведення судово-медичної експертизи №042-1620-2021 від 10.11.2021 року - 2344 грн. 00 коп., слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 100, 124, 512-513 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме: до КНП "Клінічна лікарня "Психіатрія", за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт Глеваха, вул. Павлова, 7, до набрання ухвалою суду законної сили, залишити без змін.
Речові докази, а саме:
Чорну шкіряну сумку, в якій знаходився мобільний телефон Самсунг, гаманець чорного кольору, в якому знаходиться пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , які були передані на зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити у власності останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 10 год. 10 хв. 23 листопада 2022 року.

СуддяОСОБА_1