12.01.2023
справа №642/161/23
провадження № 1-кс/642/85/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за№ 0000057 від 07.01.2023р., розпочатого за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на фрагмент кабелю чорного кольору, довжиною 5 м (поміщено до одного мішку, який обмотаний липкою стрічкою, на якій кріпиться паперова смужка із пояснювальним написом та підписами понятих та слідчого) та полотно для пилки металу, яке частково обмотане липкою стрічкою (поміщено до сейф-пакунку SUD 3040469), шляхом заборони права на користування та розпорядження річчю, який був вилучений в ході проведення огляду місця події 06.01.2023р. слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 , у період з 17 години 00 хвилин до 17 години 25 хвилин, поруч із буд. 148/2 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові.

В обґрунтування прокурор зазначив, що СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 07.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 06.01.2023р. за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа вчинила крадіжку кабелів зв`язку, загальною довжиною 5 м, чим спричинила матеріальну шкоду.

Так, 06.01.2023р. у період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 25 хв. проведено огляд місця події поруч з буд. 148/2 по вул. Полтавський шлях у м. Харкові, де на відкритій місцевості виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), у якого вилучено фрагмент кабелю чорного кольору довжиною 5 м (поміщено до одного мішку, який обмотаний липкою стрічкою, на якій кріпиться паперова смужка із пояснювальним написом та підписами понятих та слідчого) та полотно для пилки металу, яке частково обмотане липкою стрічкою (поміщено до сейф-пакунку SUD 3040469).

Вищезазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, вилучені під час огляду місця події 06.01.2023р. і є предметами вказаного злочину, оскільки містять у собі сліди кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання їх під час досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та виникла необхідність у проведенні відповідних судових експертиз, що мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, вилучене.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Особа у володінні якої знаходиться майно, надав заяву, в якій просить клопотання розглядати за його відсутності, щодо накладення арешту не заперечує

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 07.01.2023р., за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 06.01.2023р. за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа вчинила крадіжку кабелів зв`язку, загальною довжиною 5 м, чим спричинила матеріальну шкоду.

Так, 06.01.2023р. у період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 25 хв. проведено огляд місця події поруч з буд. 148/2 по вул. Полтавський шлях у м. Харкові, де на відкритій місцевості виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), у якого вилучено фрагмент кабелю чорного кольору довжиною 5 м (поміщено до одного мішку, який обмотаний липкою стрічкою, на якій кріпиться паперова смужка із пояснювальним написом та підписами понятих та слідчого) та полотно для пилки металу, яке частково обмотане липкою стрічкою (поміщено до сейф-пакунку SUD 3040469).

Вищезазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, вилучені під час огляду місця події 06.01.2023р. і є предметами вказаного злочину, оскільки містять у собі сліди кримінального правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на фрагмент кабелю чорного кольору, довжиною 5 м (поміщено до одного мішку, який обмотаний липкою стрічкою, на якій кріпиться паперова смужка із пояснювальним написом та підписами понятих та слідчого) та полотно для пилки металу, яке частково обмотане липкою стрічкою (поміщено до сейф-пакунку SUD 3040469), шляхом заборони права на користування та розпорядження річчю, який був вилучений в ході проведення огляду місця події 06.01.2023р. слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 , у період з 17 години 00 хвилин до 17 години 25 хвилин, поруч із буд. 148/2 по вул. Полтавський шлях в м. Харкові.

Зберігання вилученого майна доручити слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1