ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/240/23 Справа № 183/9044/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000231, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, який має на утриманні дитину 2006 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6

(в режимі конференції)

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого до 24 лютого 2023 року включно.

Слідчий суддя вважав доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з чим, слідчий суддя також врахував, що підозрюваний, знаючи про покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, мав достатньо часу для переховування від органу досудового розслідування та суду, проте, у судові засідання підозрюваний з`явився, що свідчить про його належну процесуальну поведінку та спростовує наявність ризику переховування.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок яких, останній, маючи не погашену судимість з вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, незаконно придбав та зберігав психотропну речовину у великих розмірах з метою збуту, а також здійснив збут психотропної речовини, а тому, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, буде мати реальну можливість залишити місце фактичного проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу зашкодить проведенню повного всебічного та об`єктивного досудового розслідування.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що передбачені ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

За матеріалами, долученими до клопотання, вбачається, що 23 березня 2022 року до ЄРДР за № 0000231 внесені відомості за ч. 2 ст. 307 КК України.

22 грудня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що виразилось у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наявність відповідних доказів, а саме: протоколом огляду місця події від 23 березня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30 березня 2022 року; висновком експерта № СЕ-19/104-22/7085-НЗПРАП від 04 травня 2022 року; протоколом огляду грошових коштів від 05 жовтня 2022 року; протоколом огляду місця події від 05 жовтня 2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 05 жовтня 2022 року; висновком експерта № СЕ-19/104-22/31313-НЗПРАП від 07 жовтня 2022 року; протоколом про результати НСРД від 03 листопада 2022 року, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

Перевіряючи доведеність заявлених у клопотанні прокурора ризиків, слідчий суддя вважав доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В той же час, поряд із наведеним вище ризиком, слідчий суддя не вважав доведеним ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, оскільки до моменту розгляду даного клопотання підозрюваний, знаючи про покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, мав достатньо часу для переховування від органу досудового розслідування та суду. Проте, у судові засідання 23 грудня 2022 року та 26 грудня 2022 року підозрюваний з`явився, що свідчить про його належну процесуальну поведінку та спростовує наявність ризику переховування.

Слідчий суддя також врахував особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання. Власник будинку, у якому зареєстрований та проживає підозрюваний ОСОБА_11 , яка є матір`ю підозрюваного, повідомила, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не заперечує, щоб ОСОБА_6 перебував під домашнім арештом у належному їй будинку та дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності підстав, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання наявним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому колегія суддів зважає на лист Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області № 47/921 від 06 лютого 2023 року, згідно якого, під час перебування на обліку, з боку підозрюваного ОСОБА_11 будь-яких порушень умов перебування під домашнім арештом не виявлено.

Таким чином, застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З урахуванням вищевказаних обставин, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі.

Запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_11 обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000231, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4