Справа №705/5599/19
1-в/705/75/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_3 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синиця Христинівського району Черкаської області, громадянина України, такого, що проживає по АДРЕСА_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області надійшло подання щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання покарання.

У поданні зазначено, що 05.11.2020 вирок відносно ОСОБА_5 вступив у законну силу та 16.11.2020 надійшов на виконання до органу пробації. 16.11.2021 Уманським РВ отримано довідку-характеристику Томашівського старостинського округу, в якій вказано, що ОСОБА_5 05.10.2020 був призваний на військову службу в Збройні Сили України. 28.12.2020 отримано повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_5 з 05.10.2020 знаходиться на службі в Збройних Силах України, та 06.10.2020 був відправлений до військової частини Десна НОМЕР_2 . Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_3 від 05.02.2021 солдат ОСОБА_5 вибув на нове місце служби до військової частини НОМЕР_4 . Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 15.03.2021 № 50 солдат ОСОБА_5 вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 . А згідно з повідомленням командира військової частини НОМЕР_5 від 25.07.2022 солдата ОСОБА_5 направлено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 02.03.2022, де засуджений проходить строкову військову службу по даний час.

Враховуючи наведене, та на підставі ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України начальник Уманського районного відділу ФДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_3 просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 на даний час перебуває на службі в Збройних Силах України, судом поставлено на обговорення питання про можливість проведення судового засідання без участі ОСОБА_5 .

У судовому засіданні начальник Уманського РВ з питань пробації ОСОБА_3 подання підтримала, просила суд його задовольнити та вважала за можливе провести судове засідання без участі ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Також вважав за можливе провести судове засідання без участі ОСОБА_5 , оскільки його безпосередня участь у судовому засідання є неможливою та, на його думку, винесення судом рішення у вказаній справі не погіршить його становище.

Суд, вислухавши представника органу пробації та прокурора, враховуючи, що ОСОБА_5 перебуває на службі в Збройних Силах України, його безпосередня участь у судовому засідання є неможливою та винесення судом рішення у вказаній справі не погіршить його становище, дійшов висновку про можливість розгляду подання органу пробації за відсутності ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали подання, заслухавши учасників справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2020 року, ухваленим при розгляді кримінального провадження у спрощеному порядку, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Вказаний вирок суду вступив у законну силу 05.11.2020.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1 - 3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Норми ч. 4 ст. 80 КК України вказують, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Окрім того, як зазначає ВС України в постанові № 5-324кс15 від 24.12.2015 засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку з чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із кримінальних правопорушень, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до характеристики Томашівського старостинського округу за вих. № 215/15-29 від 16.11.2020 ОСОБА_5 з 05.10.2020 перебуває на службі в Збройних Силах України.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 за вих. № 1246 від 16.12.2020 ОСОБА_5 05.10.2020 ІНФОРМАЦІЯ_4 був призваний на військову службу в Збройні Сили України та 06.10.2020 був відправлений до військової частини Десна НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_3 від 05.02.2021 солдат ОСОБА_5 вибув на нове місце служби до військової частини НОМЕР_4 .

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 15.03.2021 № 50 солдат ОСОБА_5 вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення командира військової частини НОМЕР_5 від 25.07.2022 солдата ОСОБА_5 направлено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 02.03.2022, де засуджений проходить строкову військову службу по даний час.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2021 відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 про вирішення питання щодо сумнівів і протиріч, що виникли при виконанні вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.10.2020 стосовно ОСОБА_5 .

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженим ОСОБА_5 від відбування покарання та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Згідно зі ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання відповідно до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2020 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, засуджений ОСОБА_5 не прибував до органу пробації з поважних причин, суд вважає, що подання належить задовольнити, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 жовтня 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді 120 годин громадських робіт, - у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1