Справа № 183/8146/22
№ 1-кп/183/1372/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості про яке внесені 03.11.2022 року до ЄРДР за № 0000185, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого ПП ОСОБА_6 (послуги таксі), не є особою з інвалідністю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акта та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 11-13). А також до обвинувального акта долучено заяви потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вони не заперечують проти розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 14, 15).

Ухвалою суду від 30.11.2022 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, призначено судовий розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 жовтня 2022 року, приблизно о 17.09 годині ОСОБА_3 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , який належить його сусідці ОСОБА_9 .

В цей час та місці у зв`язку із реалізацією умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень своєму сусіду ОСОБА_8 , у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла за вищевказаною адресою. З цією метою ОСОБА_3 у вищевказаний час через незачинену хвіртку зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де підійшов до дверей житлового будинку.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел направлений на незаконне проникнення до житла, що перебуває у володінні іншої особи на праві приватної власності, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що не має законного права проникати до житла приватного будинку без дозволу власника, відкрив вхідні двері домоволодіння та зайшов в середину житлового будинку, тим самим незаконно проник до житла всупереч волі законного володільця ОСОБА_9 , порушивши право останньої на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації з прав людини та статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Крім того, 13 жовтня 2022 року, приблизно о 17.11 годині ОСОБА_3 перебував біля будинку № 40 по пров. Прокатному м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де мешкає ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_3 на фоні неприязних відносин з ОСОБА_8 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 знаходячись у вказаний час та місці, зайшов до приміщення зазначеного будинку де у зальній кімнаті побачив ОСОБА_8 , після чого підійшов до дивану, на якому лежав останній, схопив його за руки та наніс один удар лобною частиною своєї голови в область носу ОСОБА_8 .

Внаслідок умисних противоправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у виді: перелому кісток носу, синця та забитої рани в області носу, синця у правій виличній області, які за своїм характером, відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Після вчинення вказаних дій ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорюються обвинуваченим та потерпілими, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не виявив. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеною ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття ОСОБА_3 .

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні діянь, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Санкція ч. 1 ст. 162 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, їх наслідків, а також обраної учасниками судового провадження позиції, викладеної у їх заявах, суд приходить до таких висновків.

Санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді, в тому числі, штрафу, арешту, громадських та виправних робіт, однак суд вважає неможливим призначити ОСОБА_3 один із видів даних покарань, оскільки останній офіційно не працює, вину визнає, щире кається.

Отже, з урахуванням вищезазначених обставин, призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, передбачені санкцією ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, буде належною мірою відповідати особі обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних проступків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік один місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11