Справа №522/2293/23
Провадження №1-кс/522/764/23
УХВАЛА

06 лютого 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 10.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 10.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обґрунтоване наступним.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000041, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань «10» січня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У 2023 році, більш точного часу досудовим розслідуванні не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванні місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на отримання прибутку шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, на виконання злочинного умислу ОСОБА_4 у 2023 році, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, почав підшукувати осіб, які мають бажання виїхати з території України, але не мають законного права на перетин державного кордону України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено ще на 30 днів, указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 та від 18.04.2022 № 259/2022, який затверджено Верховною Радою України відповідним Законом України від 21 квітня 2022 року № 7300 від 19.04.2022 «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Указом Президента України ОСОБА_5 від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25.05.2022 строком на 90 діб.

В подальшому Указом Президента України ОСОБА_5 від 12.08.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України ОСОБА_5 від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України №69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст.22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності з наступних обставин.

Через невстановлених досудовим розслідуванням осіб ОСОБА_4 дізнався, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бажає виїхати за кордон.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання 31.01.2023 року приблизно о 20 годині 40 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на отримання прибутку, шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 , який не має законних підстав для перетину Державного кордону України, запропонував останньому один із можливих варіантів перетину Державного кордону України до Республіки Молдови через прикордонний район Одеської області поза встановленими пунктами пропуску.

У подальшому, відповідно до раніше розробленого злочинного плану, з метою отримання прибутку від незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_4 за вищевказаною адресою під час особистої зустрічі повідомив ОСОБА_6 , що для того щоб ОСОБА_4 мав змогу організувати перетин державного кордону, йому необхідно передати паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , в якому повинна бути відмітка про реєстрацію особи в прикордонних районах Одеської області, з метою безперешкодного проїзду ОСОБА_6 по транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені в місцях знаходження пунктів пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», при цьому ОСОБА_6 необхідно передати ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 200 доларів США в якості завдатку та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , для того, щоб ОСОБА_4 мав змогу незаконним шляхом у паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_6 проставити штамп з іншим місцем реєстрації.

Також під час розмови, ОСОБА_4 здійснив інструктаж ОСОБА_6 щодо того, яким чином останній повинен поводити себе під час проходження транзитної зони «Маяки-Паланка-Удобне».

Далі, ОСОБА_4 зазначив, що переправлення через державний кордон України буде відбуватись 04 лютого 2023 року та ОСОБА_4 надасть вказівку, на якому маршрутному таксі з міста Одеси необхідно буде прибути, та щоб останній був готовий за день прибути до с. Татарбунари Одеської області, у мотель «Експрес», де ОСОБА_6 повинен забрати знайомий ОСОБА_4 .

Далі, відповідно до раніше розробленого злочинного плану, ОСОБА_6 на транспортному засобі повинні привести до прикордонного району Одеської області, де останній повинен поза встановленим пунктом пропуску пішки йти лісовою місцевістю до Державного кордону України в напрямку Республіки Молдова та перетнути незаконним шляхом держаний кордон України, а вже на території Республіки Молдови його вже зустрінуть знайомі ОСОБА_4 .

Водночас, ОСОБА_4 зазначив, що за його послуги у незаконному переправленні через державний кордон України вищевказаним способом ОСОБА_6 необхідно надати йому грошові кошти у розмірі 2500 доларів США, зауваживши ОСОБА_6 , що на прийняття рішення у нього є декілька днів, на що останній погодився під час зазначеної зустрічі.

Також підозрюваний зазначив, що після переходу через Державний кордон України ОСОБА_6 потрібно буде дочекатись осіб, які нададуть йому його ж закордонний паспорт України з відмітками про перетин кордону.

Так, на виконання злочинного умислу, організовуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на отримання прибутку від незаконного переправлення через державний кордон України, із застосуванням мобільного терміналу ОСОБА_4 02.02.2023 надав вказівку ОСОБА_6 прибути 02.02.2023 до м. Біляївка Одеської області, де ОСОБА_4 зустріне його на транспортному засобі Mercedes-Benz.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, на отримання прибутку від незаконного переправлення через державний кордон України 02.02.2023 приблизно о 18 годині 13 хвилин ОСОБА_4 прибув до місця знаходження ОСОБА_6 , а саме за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Петродолинське, траса М-15 за напрямком «Одеса-Рені» біля заправної станції «Авіас», запросив його до транспортного засобу Mercedes-Benz з державним номерним знаком НОМЕР_1 та зазначив, щоб ОСОБА_6 не турбувався щодо переправлення через державний кордон України та наказав ОСОБА_6 передати йому раніше обумовлену суму грошових коштів в якості завдатку у сумі 200 доларів США та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , за організацію, керівництво та сприяння ОСОБА_4 у переправлені через державний кордон України ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_6 заздалегідь обумовлену суму грошових коштів за організацію, керівництво та сприяння у незаконному переправленні через Державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, шляхом надання порад та вказівок, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 200 доларів США та повідомив останньому, що дату та час переправлення через державний кордон України він згодом повідомить, таким чином здійснивши всі необхідні дії щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України.

02.02.2023 об 18 годині 15 хвилин слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 прийнято рішення у відповідності до ст.ст. 40,104,131, 132, 208-211, 213 КПК України про затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку ст. 208 КПК України. При цьому на місці вчинення злочину в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Xiaomi, модель Redmi 6A в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 .

Постановою слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 03.02.2023 вищевказані документи, речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000041 від 10.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Прокурор та захисник підозрюваного ОСОБА_8 надали до суду заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, проведення експертного дослідження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 10.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000041 від 10.01.2023 року, в ході проведення 02.02.2023 року особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який затриманий порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон марки Xiaomi, модель Redmi 6A в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1