Єдиний унікальний номер 185/8154/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000099 від 27.01.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця

м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина

України, із середньою освітою, розлученого, працюючого

водієм АТП «Совтур», зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

за участі прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2021 року, приблизно о 07 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_3 , перебував за кермом технічно справного автобуса марки «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить АТП «Совтур», здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 5, знаходився біля АЗС «Укрнафта», та перебуваючи в кармані зупинки транспортних засобів, по вулиці Дніпровській 73 - А у місті Павлоград Дніпропетровської області, здійснював висадку-посадку пасажирів. У цей же час за вказаною адресою з автобусу марки «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 здійснювала висадку пасажира ОСОБА_5 . Під час висадки пасажирів водій, ОСОБА_3 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи необмежену оглядовість та об`єктивну можливість виявити ОСОБА_5 , керуючи автобусом марки «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, автоматично зачинив двері, між якими залишилась затиснутою права рука потерпілої ОСОБА_5 в якій вона тримала свою сумку, та поновив рух від АЗС «Укрнафта», в напрямку проспекту Шахтобудівників. В ході руху праву руку ОСОБА_5 , в якій вона тримала сумку, було затиснуто між дверцятами, та останній довелося силою висмикнути руку з салону автобусу, а сумка, яку вона тримала в правій руці, залишилась в салоні. Надалі, під час руху автобусу марки «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 не втримавшись на ногах, впала, та її ліва нога потрапила під праве заднє колесо автобусу. В ході руху автобусу водій ОСОБА_3 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, допустив наїзд правим заднім колесом керованого ним автобусу марки «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, в якому зазначено: п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо - транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої травми лівої гомілки та ступні, здавленої гематоми лівої гомілки з обширним розчавленням м`яких тканин, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Ці тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою, яка відбулась 25.01.2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 на початку судового розгляду відмовився від дачі пояснень. Після допиту потерпілої, свідків, дослідження письмових матеріалів справи свою вину не визнав, та пояснив, що пригода трапилася в кінці січня 2021 року, приблизно о 07 годині 10 хвилин. В зазначений час він перебував за кермом технічно справного автобуса марки «ТАТА» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить АТП «Совтур», та здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 5. Знаходячись біля АЗС «Укрнафта», та перебуваючи в кармані зупинки транспортних засобів, по АДРЕСА_3 , він за проханням здійснював висадку-посадку пасажирів, та бачив як з автобусу виходили пасажири в тому числі і потерпіла. Коли потерпіла повністю вийшла із автобусу, він подивився у дзеркало заднього виду, побачив, що люди стоять біля автобусу, тому зачинив двері, та розпочав рух. В цей час він почув крики, а саме, що на когось наїхав, тому відчинив двері, вийшов із автобусу, та побачив, як потерпіла сиділа у калюжі, та сказала, що він автобусом на неї наїхав. Потерпілій люди допомогли зайти у автобус де вона скаржилася, що болить нога, та казала, що він наїхав на неї задніми колесами автобуса. Він поїхав з місця ДТП на кінцеву зупинку, так як побачив, що з потерпілою все добре. У лікарні на потерпілій він бачив синяк на нозі. Свою вину він не визнає, так як не міг на потерпілу наїхати колесами автобусу, та не знає де у неї взялися тілесні ушкодження. Специфіка дверей у автобусах є відмінна, інколи двері відчиняються автоматично, коли щось зажато, та якби рука була зажата, падіння не відбулося. Позов він також не визнає.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо не визнання вини, суд визнає їх недостовірними, а доводи обвинуваченого надуманими, заявленими як спосіб захисту з метою зменшення суспільної небезпечності вчиненого правопорушення. Твердження обвинуваченого, на думку суду, не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими в суді доказами, прямо суперечать показам самого обвинуваченого, який в судовому засіданні пояснив, щовін бачив як потерпіла виходила із автобусу, чув крики, що на когось наїхав, коли вийшов із автобусу, то побачив, як потерпіла сиділа у калюжі, та сказала, що він автобусом на неї наїхав, остання скаржилася, що болить нога, та у лікарні у потерпілої він бачив синяк на нозі, показами потерпілої, свідків, та матеріалам провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 25.01.2021року о 07.15 год., вона їхала 5 маршрутом на автобусі, з центру м. Павлограда в напрямку вул. Можайська. Біля заправки «Укрнафта» люди попросили зупинити автобус. Вона остання почала виходити із автобусу, поставила спочатку ліву ногу на землю, а права нога та рука були ще в автобусі. В цей час у автобусу зачинились двері, та він поїхав. Вона встигла забрати ногу із подножки, а рука з сумкою та пакетом залишились у автобусі. Вона впала на землю, та її нога опинилася під заднім лівим колесом автобусу. Впала вона, так як рука була зажата дверима автобусу. Через деякий час автобус зупинився, так як люди почали кричати. Її підняли, завели в автобус, та водій поїхав. Коли приїхали на кінцеву зупинку, то вона попросила водія викликати швидку медичну допомогу та поліцію. Але водій викликав тільки швидку медичну допомогу та поліцію викликати відмовився. Обвинувачений казав, що він її не побачив. В лікарні за 1 місяць їй було зроблено 3 операції, та обвинувачений не цікавився її здоров`ям. Від тілесних ушкоджень вона отримала великий біль, перенесла 2 операції, та погіршився стан її здоров`я. 4 місяці вона була на лікарняному, та на даний час ще потребує лікування. Цивільний позов просить суд задовольнити у повному обсязі, та призначити обвинуваченому сурове покарання, пов`язане з позбавленням волі, та з позбавленням водійського посвідчення.

Преставник ТОВ «Автотранспортне підприємство «СОВТУР» - ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого він знає, та є його роботодавцем. 25.01.2021 року рано вранці обвинувачений йому зателефонував та пояснив, що в салоні автобусу знаходиться жінка, яка каже, що він їй автобусом переїхав ногу. Він приїхав на зупинку де перебував автобус, та побачив, як потерпіла виходила сама з автобусу, та сідала у машину швидкої медичної допомоги. Обвинувачений йому повідомив, що коли він здійснив рух автобусу, то йому почали кричати люди, та він зупинився, підійшов до жінки, яка сиділа біля автобусу, сама зайшла до салону, та він почав рух автобусом далі. Потерпіла казала, що їй робили на нозі операцію, тому він вважає, що у неї тілесні ушкодження не в результаті ДТП. Автомобіль марки «ТАТА», яким керував обвинувачений, на час ДТП був технічно справним. Позов потерпілої він не визнає.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що о 07.05 год. 25.01.2021 року вона сіла в автобус маршрутом №5 біля зупинки «Харчі» по вул. Центральній на їхала в напрямку селища "ПШС" м. Павлограда. Вона сиділа у автобусі біля вікна ліворуч, а біля неї сиділа її колега по роботі. Хто був водієм автобусу, вона не пам`ятає. Біля заправки «Укрнафта» люди попросили зупинити автобус, та почали виходити. Коли двері почали закриватися, то хтось крикнув « Стій ». Вона звернула увагу на пакети, які залишились на сходинках автобусу, та припустила, що це пакети тієї жінки, яка виходила. Як потерпіла отримала тілесні ушкодження, вона не бачила. Надалі вибігли чоловіки, які завели потерпілу до автобусу. Більше їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що подія відбувалася в 2021 року в ранці, більш точної дати вона не пам`ятає, та вона їхала в автобусі разом із ОСОБА_9 . Потерпіла просила зупинити автобус на АДРЕСА_4 . В руці потерпілої був пакет, та коли вона вийшла із автобусу, то її рука ще залишилась на поручні. Автобус рушив, але двері ще не були зачинені. Згодом вона почула крики. Чоловіки допомогли потерпілій зайти у автобус, так як та не могла стати на ногу, та остання казала, що їй автобус наїхав на ногу.

Аналіз показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, викладених вище, які попереджалися про кримінальну відповідальність, на думку суду є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх логічності, послідовності та правдивості, підтверджують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на оцінку дій обвинуваченого та підтверджують його вину в інкримінованому йому злочину.

Окрім показань, допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілої, та свідків, вина ОСОБА_3 також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- рапортом поліцейського Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до якого із служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про ДТП 25.01.2021 року по вул. Можайського м. Павлограда. (Том №1 а. с. 127);

- довідкою з КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування», відповідно до якої ОСОБА_5 була доставлена машиною швидкої допомоги до цілодобового травматологічного пункту 25.01.2021 року о 07.45 год. (Том №1 а. с. 128);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.01.2021року, зі схемою до нього та фототаблиці, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто місцевість від вул. Луговської до проспекту Шахтобудівників, м. Павлоград, де було виявлено стан покриття дороги чистим та вологим, без пошкоджень, з відсутністю знаків. Від готелю «Смерекова хата» є камера відео нагляду. (Том №1 а. с. 129-136);

- протоколом огляду від 25.01.2021року, та фототаблиці до нього, відповідно до якого було оглянуто рейсовий автобус маршрутом № 5 марки «Тата», жовтого кольору, н. з. НОМЕР_2 , та виявлено на задній правовій частині кузову виємку. (Том №1 а. с. 137-138);

- довідкою КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», відповідно до якої 25.01.2021 року о 07.11 год. з номеру - 066.054.50.77 водій маршрутки здійснив виклик до ОСОБА_5 з приводу дорожньо-транспортної пригоди на адресу : м. Павлоград вул. Шахтобудівників. (Том №1 а. с. 143);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.01.2021року, відповідно до якого ОСОБА_3 був тверезий. (Том №1 а. с. 150);

- протоколом огляду від 03.03.2021року, та фототаблиці до нього, відповідно до якого, в присутності понятих, було оглянуто жіночі чоботи, а саме лівий, який знаходився на потерпілій під час ДТП, яке мало місце 25.01.2021року, на якому збереглись характерні сліди, які підтверджують факт наїзду на ліву ногу потерпілої ОСОБА_5 (Том №1 а. с. 151-153);

- висновком експертизи № СЕ-19/104-21/7374-ТР від 04.03.2021року, відповідно до якої на чоботі на ліву ногу ОСОБА_5 , який було надано 03.03.2021року представником потерпілої - ОСОБА_6 , наявні пошкодження у вигляді тертя. Сліди тертя на чоботі на ліву ногу, вилученого при вищевказаних обставинах, утворені в результаті площинного тертя зовнішнього боку по твердій поверхні, що має рельєфну виступаючу структуру. (Том №1 а. с. 157-160);

- випискою з історії хвороби №231, відповідно до якої 25.01.2021 року ОСОБА_5 отримала рану скальповану лівої гомілки. (Том №1 а. с. 161);

- медичною картою стаціонарного хворого № 401, відповідно до якої 04.02.2021 року ОСОБА_5 було направлено на госпіталізацію в опіковий центр м. Дніпро. (Том №1 а. с. 162);

- фотознімками з ушкодженням лівої гомілки потерпілої ОСОБА_5 (Том №1 а. с. 163-171);

- висновком експерта № 101 від 05.04.2021 року, відповідно до якого на основі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , 1968 р.н., з огляду на відомі обставини справи, викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, наданої медичної документації та у відповідності до поставлених запитань, експерт прийшов до наступних висновків. Згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_5 виявлене тілесне ушкодження у вигляді важкої травми лівої гомілки ступні, здавлення, гематома лівої гомілки з обширним розчавленням м`яких тканин. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударно - здавлюючим механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область, можливо при наступних фазах автотравми: рухомим колесом транспортного засобу, волочіння, перекочування колеса, волочіння грунту з наступним наїздом колеса транспортного засобу, та переїздом (обширна гематома лівої гомілки зі значним розчавленням м`яких тканин). Тілесне ушкодження у вигляді важкої травми лівої гомілки та ступні, здавлення, гематома лівої гомілки з обширним розчавленням м`яких тканин за своїм характером відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день) згідно п. 2.2.1 в) п «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995року. Враховуючи морфологічні ознаки виявленого тілесного ушко давність його утворення може відповідати даті, вказаній в постанові про призначення судово-медичної експертизи, та наданій медичній документації на 25.01.2021року. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупих твердих предметів, (предмету), які діяли за ударно -здавлюючим механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область, можливо при наступних фазах автотравми: контакт з рухомим колесом транспортного засобу, волочіння, перекочування колеса, волочіння по грунту з наступним наїздом колеса транспортного засобу та переїздом (обширна гематома лівої гомілки зі значним розчавленням м`яких тканин). Хіміко-токсикологічний аналіз крові та сечі на вміст алкоголю № 267 від 25.014.2021року на ім`я ОСОБА_13 , 1968 р,н .- 0%о. (Том №1 а. с. 172-175);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2021року, відповідно до якого, в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_14 , потерпіла ОСОБА_5 уточнила механізм дорожньо-транспортної пригоди, при здійсненні висадки пасажирів навпроти "АЗС", та який було досліджено у судовому засіданні шляхом перегляду відеозапису даного слідчого експерименту. (Том №1 а. с. 177-178).

Переглянувши у судовому засіданні відеозапис слідчого експерименту за участю потерпілої, суд зазначає, що механізм, який описала потерпіла ОСОБА_5 при слідчому експерименті від 19.07.2021року повністю співпадає з тими показами, які вона надала у судовому засіданні.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо того, що він не відчув, що наїхав автобусом на якийсь предмет, суд не бере до уваги, так як відеозапис з камер спостереження, переглянутого у судовому засіданні, підтверджує, що автобус після наїзду на пасажирку здійснив зупинку, потім розпочав рух, надалі знову зупинився, що співпадає з показами потерпілої, та свідків.

Твердження захисника обвинуваченого щодо даного відеозапису з камер спостереження щодо того, що не можна таким шляхом визначити, чи це саме цей транспортний засіб на відео чи ні, суд не буре до уваги, так як відповідно до матеріалів кримінального провадження, а також при дослідженні даного доказу у судовому засіданні, судом встановлено співпадіння відеозапису із фактами, зазначеними в обвинувальному акті та з показами обвинуваченого, потерпілої та свідків. Захисником не надано суду інших доказів, які б спростували переглянутий відеозапис з камер спостереження.

Зазначений вище відеозапис, на думку суду, не викликає будь-якого сумніву у своїй об`єктивності, обґрунтованості, базується на дослідженні даних, отриманих як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, даних які містяться у протоколі огляду місця події та слідчого експерименту, а тому у суду не має підстав для визнання цих доказів неналежними та недопустимими.

- висновком експерта № 240-Д від 20.07.2021року, відповідно до якого на основі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , 1968 р. н., з огляду на відомі обставини, викладені в постанові про призначення додаткової судово-медичної експертизи, наданої медичної документації, відеозапису слідчого експерименту, та у відповідності до поставлених запитань, експерт прийшов до наступних висновків: "Згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_5 виявлене тілесне ушкодження у вигляді важкої травми лівої гомілки та ступні, здавлення, гематома лівої гомілки з обширним розчавленням м`яких тканин. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударно - здавлюючим механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область, можливо при наступних фазах автотравми: контакт з рухомим колесом транспортного засобу, волочіння, перекочування колеса, волочіння по грунту з наступним наїздом колеса транспортного засобу та переїздом (обширна гематома лівої гомілки зі значним розчавленням м`яких тканин). Тілесне ушкодження у вигляді важкої травми лівої гомілки та ступні, здавлення, гематома лівої гомілки з обширним розчавленням м`яких тканин за своїм характером відноситься до ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день) згідно п. 2.2.1 в) п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року. Враховуючи морфологічні ознаки виявленого тілесного ушкодження, давність і його утворення може відповідати даті, вказаній в постанові про призначення судово - медичної експертизи та наданій медичній документації на її ім`я, тобто 25.01.2021року. Хіміко-токсикологічний аналіз крові та сечі на вміст алкоголю № 267 від 25.01.2021 року на ім`я ОСОБА_5 , 1968 року народження - 0%о. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 не виключена можливість їх утворення за обставин та умов, на які вона вказує в ході проведення слідчого експерименту за її участю (як вона виходила з автобусу, яким чином та на яку сторону тіла вона впала, та як були розташовані її нижні кінцівки в момент травми). (том №1 а. с. 179-180);

- висновком експерта № СЕ-19/104-21/26540-ІТ від 27.08.2021 року, відповідно до якого, згідно показів свідка ОСОБА_3 : 1. "У даній дорожній обстановці водій автобуса марки «Тата» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Для оцінки дій пішоходів не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань, тому оцінити дії пішохода ОСОБА_5 органи розслідування можуть самостійно відповідно до розділу 4 «Обов`язки та права пішоходів» Правил дорожнього руху України. 2. Технічна можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди для водія автобуса марки «Тата» ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому виконати їх. Для оцінки дій пасажирів не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань, тому оцінити дії пасажира ОСОБА_5 органи розслідування можуть самостійно відповідно до розділу 5 «Обов`язки та права пасажирів» Правил дорожнього руху України. 3. Дії водія автобуса марки «Тата» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з настанням даної ДТП." Згідно показів свідка ОСОБА_5 : 1. "У даній дорожній обстановці водій автобуса марки «Тата» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Для оцінки дій пасажирів не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань, тому оцінити дії пасажира ОСОБА_5 органи розслідування можуть самостійно відповідно до розділу 5 «Обов`язки та права пасажирів» Правил дорожнього руху України. 2. Технічна можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді для водія автобуса марки «Тата» ОСОБА_3 , визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому виконати їх. Для оцінки дій пасажирів не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань, тому оцінити дії пасажира ОСОБА_5 органи розслідування можуть самостійно відповідно до розділу 5 «Обов`язки та права пасажирів» Правил дорожнього руху України. 3. Дії водія автобуса марки «Тата» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебувало в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Для оцінки дій пасажирів не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань, тому оцінити дії пасажира ОСОБА_5 органи розслідування можуть самостійно відповідно до розділу 5 «Обов`язки та права пасажирів» Правил дорожнього руху України." (том №1 а. с. 183-185);

- довідкою ТОВ «Автотранспортне підприємство «Совтур» за вих. № 35 від 10.09.2021року, відповідно до якої автобус марки "Тата" № НОМЕР_2 в наслідок ДТП, яка сталося 21.07.2021року отримав пошкодження, після яких його експлуатація неможлива без капітального ремонту, в зв`язку із чим не має можливості надати зазначений автобус для проведення слідчих та інших пов`язаних з цим дій. (том №1 а. с. 186).

Суд встановив, що процесуальні документи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, були складені відповідно до чинного законодавства, оголошені в судовому засіданні, та долучені до справи, які на думку суду оформленні належним чином, та є належними і допустимими доказами.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази, кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Судом під час судового розгляду на підставі оцінки зазначених вище доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, ситуації, яка виникла на дорозі за участю автомобіля марки «ТАТА» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Підстав для визнання доказів, які покладені в основу судового рішення недопустимими, у суду не має.

Інших протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків, судом не встановлено.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілої, свідків, зіставляючи ці покази зі здобутими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та кваліфікує його дії, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження. Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 286 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, працює, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, характеризується з позитивної сторони, вину не визнав. Суд також враховує думку потерпілої, яка наголошувала на позбавлення волі обвинуваченого, та позбавлення водійського посвідчення.

Відповідно до п. 8 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12. 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтями 286-288, 415 КК України настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його смерть.

Пунктом 20 зазначеної Постанови передбачено, що при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Однак, враховуючи вище зазначені обставини, спосіб життя обвинуваченого, низьку ймовірність вчинення повторного порушення, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює, характеризується з позитивної сторони, викликав швидку медичну допомогу потерпілій, та з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд приходить висновку, що обвинувачений не становить небезпеку для суспільства, в зв`язку з чим його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Також, відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року N 14, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Санкцією ч.1 ст. 286 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до трьох років.

У зв`язку з тим, що обвинувачений грубо порушив ПДР, в результаті чого потерпілій було спричинено середньої тяжкості тілесні пошкодження, винним себе не визнав, залишив місце ДТП, не викликавши поліцію, про що сам повідомив в судовому засіданні, думку потерпілої яка наполягала на позбавлення обвинуваченого водійського посвідчення, то суд вважає, що останнього слід позбавити водійського посвідчення.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2680 (дві тисячі шістсот вісімдесят) грн. 56 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Крім того, потерпілою ОСОБА_5 було подано позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яку просить суд задовольнити в повному обсязі. Моральна шкода полягає в тім, що в момент ДТП вона перенесла значний фізичний біль, та стрес. Впродовж всього періоду лікування вона не могла пересуватися, була прикута до ліжка. До тепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді постійних болів. Крім того, нога має значні пошкодження, в результаті чого вона змушена постійно приховувати її під одягом. Жодної допомоги з боку обвинуваченого та його роботодавців вона не мала. Просить суд стягнути: з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» витрати на придбання нею ліків в сумі 14613 грн., витрати на лікування в сумі 27000 грн., моральну шкоду в сумі 7500 грн.; з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 142500 грн.; з ТОВ АП «Совтур» 10000 грн. правової допомоги.

Представник відповідача ТОВ АП «Совтур» в судовому засіданні заперечував проти позову, та просив відмовити у зв`язку з відсутністю провини ОСОБА_3 в даній ДТП.

Представник за довіреністю ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» просить суд розглянути справу без їх участі, та у задоволені позову потерпілої відмовити.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В свою чергу, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Обвинувачений ОСОБА_3 на момент ДТП офіційно був працевлаштований в ТОВ АП «СОВТУР», отже з урахуванням наведеного нести матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, повинно саме ТОВ АП «СОВТУР». На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ АП «СОВТУР» була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія» "УНІКА" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201687338.

Оцінивши надані ОСОБА_5 копії фіскальних чеків на підтвердження понесених нею витрат на лікування та придбання ліків на предмет їх належності та достовірності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню в сумі 41613 грн. ( 14613 грн. - придбання ліків + 27000 грн. - витрат на лікування), та які слід стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь потерпілої.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» моральної шкоди в розмірі 7500,00 грн., то суд враховує те, що відповідно до ст. 26-1 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, зазначених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю. Отже, моральна шкода у розмірі 7500 грн. підлягає стягненню на користь позивача з ПрАТ «Страхова компанія» "УНІКА".

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілої, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так потерпіла в результаті ДТП зазнала фізичний біль, перенесла 2 операції, що призвело до значних моральних страждань. Тому суд оцінює спричинену потерпілій моральну шкоду в сумі 50000 грн., яку слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.

Також, потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду з позовними вимогами до ТОВ АП «Совтур» про стягнення 10 000 грн. правової допомоги.

Згідно додатку до позовної заяви, суду наданий договір на правову допомогу, документ про оплату послуг, але не надано акт приймання-передачі наданих послуг, та розрахунок таких витрат, отже у суду є підстави для відмови у стягнені таких витрат, та задоволені позову.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному проваджені:

- автобус марки «ТАТА» д.н. НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні у власника ОСОБА_7 - залишити останньому за належністю;

- оптичний диск «Verbatim CD-R 700 MB, 52х, 80 min.» - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- лівий чобіт чорного кольору - повернути ОСОБА_5 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2680 (дві тисячі шістсот вісімдесят) грн. 56 коп.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_5 витрати на придбання ліків в сумі 14613 грн., витрати на лікування в сумі 27000 грн., моральну шкоду в сумі 7500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.

В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15