Номер провадження: 11-кп/813/218/23
Справа № 501/1321/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15 лютого 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційної скарги прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 31 травня 2021 року у кримінальному провадженні №0000001, внесеному до ЄРДР 03 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 436-1 КК України,

установив:

Оскарженим вироком ОСОБА_7 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України, визнано невинуватою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, і виправдати.

Визнано ОСОБА_7 винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, і призначено їй покарання у виді одного року обмеження волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнено обвинувачену від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, якщо вона протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок суду в частині визнання ОСОБА_7 невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України, підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду, прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження висновку судової криміналістичної лінгвістичної експертизи від 10 березня 2020 року № 31.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які не заперечували проти його задоволення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК України. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Як убачається із вироку суду першої інстанції, ним були досліджені докази сторони обвинувачення в повному обсязі, в тому числі висновок судової криміналістичної лінгвістичної експертизи від 10 березня 2020 року № 31.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне повторно дослідити висновок судової криміналістичної лінгвістичної експертизи від 10 березня 2020 року № 31 у судовому засіданні апеляційного суду.

Враховуючи зазначене, з урахуванням доводів і вимог, викладених в апеляційній скарзі, з метою перевірки законності та обґрунтованості оскарженого вироку місцевого суду, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про дослідження письмових доказів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Дослідити повторно під час апеляційного провадження висновок судової криміналістичної лінгвістичної експертизи від 10 березня 2020 року № 31

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4