КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 07 грудня 2022 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрюваний ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червона Поляна Великоновосільківського району Донецької області, громадянин України, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання заступника начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 09 грудня 2022 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного у їх сукупності та прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року в частині не визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо строку апеляційного оскарження, то захисник зазначає, що він пропущений з поважних причин, оскільки повний текст ухвали проголошено 12 жовтня 2022 року, однак повний текст рішення судом не надіслано будь-яким із способів. В останній день строку 17 жовтня 2022 року у місті Києві відбувалися ракетні удари, у зв`язку з чим не працювали відділення Укрпошти.

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована з огляду на наступне.

На переконання захисника, органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених у клопотанні ризиків.

Так, зазначає, що строк тримання під вартою продовжено після відкриття матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними стороною захисту і вважає, що такий строк не міг бути продовжений більше, ніж до 21 жовтня 2022 року.

Вказує, що слідчим суддею залишено поза увагою надані стороною захисту протоколи допиту свідків та дані про особу підозрюваного.

Зазначає, що у клопотанні не вказано, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, до того ж до суду воно подано лише за підписом прокурора, а стороні захисту вручено за підписом слідчого та іншого прокурора, у зв`язку з чим стверджує, що підозрюваному не вручено клопотання про продовження строку тримання під вартою та всіх додатків до нього.

Стверджує, що слідчим не взято до уваги те, що у підозрюваного міцні соціальні зв`язки, він перебуває в офіційному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Вважає, що матеріали клопотання не містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися, а слідчим суддею не вказано, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, поновивши строк апеляційного оскарження, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Разом з тим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

З матеріалів справи видно, що повний текст ухвали слідчого судді проголошено 12 жовтня 2022 року, за відсутності учасників провадження і даних про отримання захисником копії оскаржуваного рішення матеріали провадження не містять, у зв`язку з чим в даному випадку колегія суддів вважає за можливе поновити захиснику строк апеляційного оскарження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000006, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 125 КК України.

20 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Того ж дня постановою керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 травня 2022 року.

Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва від 18 травня, 16 червня, 18 липня та 16 серпня 2022 року продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою відповідно до 19 червня, 20 липня, 19 серпня та 14 жовтня 2022 року.

14 червня, 18 липня та 12 серпня 2022 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено, відповідно до трьох, чотирьох та шести місяців, останній раз - до 19 жовтня 2022 року.

23 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчинені державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності , обороноздатності та державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі і її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, організованою групою, у незаконному заволодінні транспортним засобом з проникненням у приміщення, вчиненому організованого групою, в завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 125 КК України.

23 вересня 2022 року слідчим Головного слідчого управління Служби безпеки України стороні захисту повідомлено про відкриття матеріалів кримінального провадження № 0000006 від 06 квітня 2022 року та надано до них доступ.

04 жовтня 2022 року заступник начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою строком на два місяці, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 125 України.

Зокрема, слідчий суддя, дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні та доданих до нього матеріалах, станом на день розгляду клопотання слідчим суддею, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не відпали та продовжують існувати, і дають підстави для продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, та недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, у їх сукупності, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на дані, які характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки прокурор у повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Беззаперечних даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 , під вартою матеріали судового провадження не містять.

Також слід зазначити, що визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу у разі застосування тримання під вартою є обов`язком слідчого судді, за винятком випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а тому слідчий суддя, у даному випадку, зважаючи на те, що ОСОБА_5 в тому числі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, обґрунтовано не визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали та не спростовують висновки слідчого судді щодо наявності підстав для продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, у порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що 25 жовтня 2022 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено до суду для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання заступника начальника третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 09 грудня 2022 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 ,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_13 ОСОБА_14

Унікальний номер справи 761/20878/22 Справа №11-сс/824/4292/2022 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1