Справа № 461/9226/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/212/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2023 року про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищезазначеною ухвалою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 від 23.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 301, ч. 4, ч. 5 ст. 301 ч.1 ст. 301-1 КК України, - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 14 квітня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги, в яких просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, вину свою визнає. Звертає увагу, що підозрюваний не може впливати на свідків, оскільки такі відсутні у справі, а про відсутність можливості впливу на потерпілу свідчить те, що в такої відібрано пояснення.

З часу вчинення останнього злочину, минуло більше 9-ти років і за цей час підозрюваний не вчинив жодного злочину, не притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про відсутність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється.

Апелянт вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що всі наявні у матеріалах справи докази є належними та допустимим для прийняття рішення про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 .

Вказує, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що підозрюваний одружений, є інвалідом 3-ої групи, має на утриманні неповнолітнього сина, та батьків пенсійного віку.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 , який брав участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», адвокат ОСОБА_6 , апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити.

Прокурор ОСОБА_8 апеляційну скаргу заперечив, просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , виступ захисника ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_8 щодо законності судового рішення, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000702 від 23.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч.3, ч. 4, ч.5 ст. 301, ч.1 ст. 301-1 КК України.

14.02.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на квітень-травень 2013 року, ч. 2 ст. 156 КК України в редакції цієї статті, чинній в період з 2009 по 2013 роки, ч. 3 ст. 301 КК України в редакції цієї статті, чинній станом на 12.01.2009. ч. 4, ч. 5 ст. 301 КК України, в редакції цієї статті, чинній станом на 21.09.2020, та ч. 1 ст. 301-1 КК України

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України, санкція статей яких передбачає позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, вказані злочини вчинені проти волі, честі та гідності особи із застосуванням фізичного і психологічного насильства до потерпілої, тому наявний ризик того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованих правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_7 до втечі. Окрім того, дані кримінальні правопорушення ОСОБА_7 були вчинені протягом тривалого часу, та які останній приховував, при цьому залишаючись невикритим та уникаючи кримінальної відповідальності з 2009 року по 2023 рік.

Передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено накопичувач - жорсткий диск марки «TOSHIBA», модель: DT01ACA200», серійний номер: 64QRZ4YGS TZ5, об`ємом 2.0 ТВ, на якому зберігаються завантажені та створені ним особисто файли порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, що підтверджується вищевказаними висновками експертів. Таким чином, істотна частина доказів існує у вигляді цифрової інформації. У ході подальшого досудового розслідування можуть бути виявлені інші аналогічні докази, маючи доступ до яких, підозрюваний ОСОБА_7 , за умови перебування на свободі, зможе їх знищити, сховати або спотворити.

Передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, обґрунтовується тим, що потерпілою у даному кримінальному провадженні є донька підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_11 , на яку він може вчинити вплив шляхом умовляння, переконання або залякування. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), потерпіла судом ще не допитана, а надані нею під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку.

Передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких підозрюється. Про існування даного ризику свідчить систематичний характер злочинної діяльності ОСОБА_7 , пов`язаної із вчиненням розпусних дій сексуального характеру відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_11 , завантажуванням, створюванням та зберіганням графічних зображень та відеофайлів порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, та на високу ймовірність того, що підозрюваний продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, аналогічного характеру. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а тому слідчий судді відмовив у задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у виді застави.

Відтак слідчий суддя врахувавши обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, зважаючи на особу підозрюваного, його вік, характер інкримінованого злочину, що може спонукати підозрюваного переховуватись від слідства та суду, перешкоджати досудовому розслідуванню, незаконними способами впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 підтверджується: заявою ОСОБА_11 про притягнення до кримінальної відповідальності від 22.07.2021;протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 05.08.2021;протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 19.08.2021;висновком судово-психіатричного експерта № 538 від 13.10.2021;протокол обшуку від 17.11.2021, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 ; висновком експерта № 5541 від 11.11.2022, за результатами проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної та мистецтвознавчої експертизи;протоколом додаткового огляду від 23.12.2022; висновком експерта № СЕ-19/114-22/22797-МЗ від 16.01.2023, за результатами судової мистецтвознавчої експертизи; висновком експерта № СЕ-19/120-23/155-КТ від 26.01.2023, за результатами судової комп`ютерно-технічної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення наведених вище кримінальних правопорушень, така причетність є вірогідною та достатньою для застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даних злочинів.

Ураховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч. 2 ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження апелянта в цій частині.

Правових підстав для обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Доводи захисника, що докази причетності ОСОБА_7 до вчинених кримінальних правопорушень слідчим суддею не перевірено, апеляційний суд до уваги не бере та наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст. ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для продовження строку запобіжного заходу.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на позицію, викладену в рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88, відповідно до якої, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, вмотивованою й підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4