Провадження № 1-кс/537/880/2022
Справа № 537/3557/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженню №0000781 від 14.12.2022, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 186 КК України, а саме на мобільний телефон «iPhone 13» на 128 гб., ІМЕІ НОМЕР_1 , рожевого кольору з метою позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та без позбавлення права користування майном, а саме передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередивши останню про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та зобов`язати на вимогу слідчого або прокурора за необхідності надати для проведення слідчих дій.

В обґрунтуванні клопотання зазначено, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 ременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000721 від 10 листопада 2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 15.12.2022 в період часу з 00.58 год. до 01.15 год. в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав мобільний телефон «iPhone 13» на 128 гб., ІМЕІ НОМЕР_1 , рожевого кольору, який було вилучено. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучені речі, являються матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх та необхідність у проведенні судово-товарознавчої експертизи вилученої речі, а також для виконання інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, у зв`язку з чим, прокурором подано клопотання слідчому судді.

Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

Слідчий суддя дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, дійшов до таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000781 від 14.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно витягу з кримінального провадження вбачається, що 14.12.2022 близько 13:35 невстановлена особа перебуваючи на розі будинку АДРЕСА_2 , відкрито, шляхом ривку з лівої руки, в умовах воєнного стану, заволоділа мобільним телефоном "iPhone 13" належним ОСОБА_4 , спричинивши останній матеріального збитку.

На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.

З протоколу огляду місця події від 15.12.2022 вбачається, що 15.12.2022 в період часу з 00.58 год. до 01.15 год. в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав мобільний телефон «iPhone 13» на 128 гб., ІМЕІ НОМЕР_1 , рожевого кольору, який було вилучено.

Постановою від 15.12..2022 слідчим ОСОБА_6 вказані речі визнані речовими доказами та та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_4 під розписку.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2, ч. 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події, може бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, беручи до уваги обставини встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що мобільний телефон «iPhone 13» на 128 гб., ІМЕІ НОМЕР_1 , рожевого кольору необхідно передати власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відповідальне зберігання, попередивши останню про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, за ст. 388 КК України.

Таким чином враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ по кримінальному провадженню №0000781 від 14.12.2022, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 186 КК України, а саме на мобільний телефон «iPhone 13» на 128 гб., ІМЕІ НОМЕР_1 , рожевого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який 15.12.2022 добровільно видав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням права на розпорядження власника майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Передати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне зберігання на мобільний телефон «iPhone 13» на 128 гб., ІМЕІ НОМЕР_1 , рожевого кольору.

Попередити власника ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому, власнику майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ОСОБА_7