Справа № 404/7573/22
Номер провадження 1-кп/404/419/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0003513 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

26.11.2022 року близько 21:30 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні коридору поблизу квартири в якій проживає його батько, а саме за адресою: АДРЕСА_2 виникла сварка з матір`ю ОСОБА_7 в присутності працівників поліції, інспектора СПДН ОСОБА_5 та інспектора СПДН ОСОБА_8 . В ході конфлікту ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 став поміж ними, щоб не допустити правопорушення з боку ОСОБА_3 . В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень інспектору СПДН ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень працівникові поліції, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня тяжкості, що підтверджується висновком КНП «КОНД КОР» №252 від 26.11.2022 усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано тримаючи в правій руці предмет ззовні схожий на ніж, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар в ділянку гомілки правої ноги.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження згідно висновку експерта №774 від 14.12.2022 року у вигляді рани в середній третині правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з яким він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс тілесні ушкодження інспектору ОСОБА_5 . Повністю визнає вину, погоджується з кваліфікацією його дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.345 КК України, як правопорушення проти авторитету органів державної влади, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим не тяжким злочином, особу винного, який не працює, осудний, не одружений, перебуває на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» з приводу вживання алкоголю, раніше не судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.

До визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений не тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, не працює, на обліках в закладах з надання психіатричної допомоги не перебуває, перебуває на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР», раніше не судимий, не одружений, суд вважає за можливе попередження вчиненнянових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.2 ст.345 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.345 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.

З огляду на положення п.14 ч.1 ст.368, ч.1 ст.377 КПК України, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, який є достатнім для запобігання ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_3 роз`яснити, що в разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 негайно з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 08.12.2022 року по 02.03.2023 року включно.

Речові докази: оптичний диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Змиви РБК, предмет, схожий на ніж, змиви з обох рук ОСОБА_3 , зразки крові потерпілого ОСОБА_5 , зразки крові ОСОБА_9 , штани формені чорного кольору зі слідами РБК та підштаники зі слідами РБК - знищити; куртка без рукавів, куртка вітровка, кросівки, штани спортивні - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 1510 грн. 24 коп.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1