Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/202/23
УХВАЛА

27 січня 2023 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2022 року за № 0000241, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка Кадиївська Хмельницького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , діючи з ідеологічних мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на поширення свого світогляду серед інших осіб, усвідомлюючи факт повномасштабної військової агресії російської федерації проти України, яка була розпочата 24.02.2022 року і у зв`язку з чим Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України та в подальшому продовжено Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022, 02.07.2022 під час перебування в публічному місці заперечував здійснення збройної агресії проти України, а також здійснював публічні заклики до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи в публічно доступному місці поблизу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , 02.07.2022 близько 11 год. 00 хв., в ході розмови з місцевими мешканцями, в присутності невизначеного кола осіб висловив свою позицію щодо ситуації, що склалась в Україні внаслідок повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації. Зокрема в ході суперечки, що виникла, він зазначив: «А что вы хотели?! Украина вместе с поляками восемь лет бомбили Луганск и Донецк, а ОСОБА_6 будет смотреть на это?! Он был вынужден стать на защиту Луганской и Донецкой областей!». Також у відповідь на репліку співрозмовника про те, що війну розпочала росія, а український народ захищається, ОСОБА_4 відповів: «Ты не ориентируешься в ситуации, россия ведет вынужденную войну на Украине для защиты русскоязычного населения».

У зазначених вище висловах ОСОБА_4 міститься публічне заперечення здійснення збройної агресії проти України, а також публічні заклики до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Своїми умисними діями, які виразились в публічному запереченні громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічних закликах громадянином України до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111-1 КК України.

18 січня 2023 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.111-1 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання в межах санкції ч.1 ст.111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно - господарських функцій строком на 10 років.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений та захисник також просили суд затвердити вказану угоду.

Заслухавши сторін угоди, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості, крім іншого, зазначаються також істотні для відповідного кримінального провадження обставини та беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

В угоді про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні зазначено, зокрема, що ОСОБА_4 беззастережно та в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, а саме, у публічному запереченні громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічних закликах громадянином України до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України (колабораційна діяльність).

Однак, в судовому засіданні під час з`ясування вказаної обставини, а саме, беззастережного визнання винуватості обвинуваченим, останній вказав, що не пам`ятає чи здійснював публічні заклики такого змісту як вказано в обвинувальному акті. Вказав, що якщо так вказано в обвинувальному акті, то можливо таке було, але точно він цього не пам`ятає.

Враховуючи наведене, суд не вважає, що обвинувачений беззастережно та в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України (колабораційна діяльність).

Крім того, однією з істотних для даного кримінального провадження обставин, угодою визначено щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

При цьому, в судовому засіданні на запитання щодо його ставлення до вчиненого та чи змінилася його позиція порівняно з часом вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений чітко відповісти не зміг, ухиляючись від прямої відповіді, у зв`язку з чим суд не вбачає щирого каяття ОСОБА_4 у вчиненому.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу.

Оскільки судом встановлено відсутність однієї з обов`язкових умов угоди про визнання винуватості згідно з ч.1 ст.472 КПК України, а саме, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також встановлено відсутність однієї з істотних для даного кримінального провадження обставин - щирого каяття, суд не вбачає підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Відповідно до абз.2 ч.7 ст.474 КПК України судове провадження слід продовжити у загальному порядку.

Керуючись ст.ст.314,472,474 КПК України, -

постановив:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 від 18 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000241від 31.10.2022 року.

Судове провадження здійснювати в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1