Справа № 200/6325/15
Провадження № 1-кс/932/2778/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників заявників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відвід прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відвід прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001281 від 06 березня 2013 року.

На обґрунтування своїх доводів адвокат ОСОБА_3 зазначає, що в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001281 від 06.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 185, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 197-1, ст. 365, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України. Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню здійснює група прокурорів Центральної окружної прокуратури м. Дніпра. Старшим групи прокурорів призначено ОСОБА_7 .

Однак досудове розслідування, на думку заявника, проводиться неефективно, зокрема, слідчим та прокурорами не виконуються численні ухвали слідчих суддів, якими зобов`язано сторону обвинувачення повернути ОСОБА_5 , ОСОБА_6 речові докази по цьому кримінальному провадженню, які передані на відповідальне зберігання КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради, а також виконати інші процесуальні дії; прокурор не здійснює належним чином процесуальне керівництво, не надає вказівки чи письмові доручення слідчому по даному кримінальному провадженню, що має наслідком його затягування та не встановлення важливих обставин; не ініціював перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого та не вирішив питання про внесення відомостей до ЄРДР щодо службової недбалості слідчого і т.д.

Крім того, прокурор перевірив постанову про закриття кримінального провадження від 29.08.2022 року та не знайшов підстав до її скасування, а в подальшому, після 19.08.2022 р. така постанова була скасована цим же прокурором, що свідчить про неузгодженість процесуальних дій та рішень прокурора та свідчить про неналежну організацію процесуального керівництва по кримінальному провадженню в цілому. Також, як вказує заявник, прокурор постійно ігнорує вимоги, заяви та клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не надає матеріали досудового розслідування та істотно порушує чинне законодавство та вимоги КПК України.

Наведені обставини, на переконання адвоката ОСОБА_3 свідчать про необ`єктивність прокурора і викликають обґрунтовані сумніви в його упередженості, що вказує на наявність підстав для його відводу.

Посилаючись на таке, адвокат ОСОБА_3 прохає слідчого суддю відвести прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 26.09.2022 року, заява розподілена в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали подану заяву, просили її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату та час розгляду заяви належним чином. Вимоги слідчого судді в частині надання всіх матеріалів кримінального провадження для огляду не виконав, надавши на власний розсуд 2 томи кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 року.

Враховуючи, що представник Центральної окружної прокуратури м. Дніпра повідомлений у встановленому порядку, вважаю можливим провести розгляд заяви у відсутність прокурора.

Вислухавши пояснення представників заявників, перевіривши матеріали скарги та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням та одночасно визначено його повноваження, в тому числі підтримувати державне обвинувачення в суді, пред`являти цивільний позов в інтересах громадян.

Процесуальне керівництво це діяльність прокурора, метою якої є забезпечення додержання законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове розслідування, а також виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, прокурор, який відповідає за процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, повинен організувати його таким чином, щоб всі процесуальні дії та рішення приймались з дотриманням вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, інших актів законодавства. Для цього чинний КПК України надає прокурору широке коло повноважень, серед яких, зокрема, право надавати вказівки слідчому, погоджувати клопотання, скасовувати незаконні і необґрунтовані постанови слідчого, ставити питання про відсторонення слідчого, який неефективно проводить розслідування, ініціювати притягнення його до дисциплінарної відповідальності тощо.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 185, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 197-1, ст. 365, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

В ході розслідування встановлено, що гр. ОСОБА_8 , який є забудовником багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язаний був взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, до реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації в інспекції ДАБ.

Використовуючи декларацію, що має ознаки підробки, гр. ОСОБА_8 продав 15 квартир у багатоквартирному будинку. Також на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено незаконне будівництво та самовільне зайняття земельної ділянки.

Постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 19.08.2022 року, кримінальне провадження було закрито.

Підстави закриття кримінального провадження зводяться до того, що ОСОБА_9 , як замовник будівництва, є власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі будівництва. В той же час, Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.10.2017 року, залишеної без змін Постановою Верховного Суду, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до Дніпровської міської ради, про поновлення договору оренди та визнання укладеною додаткову угоду, відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 року, по справі № 200/18631/17 визнано право комунальної власності за територіальною громадою м. Дніпра на незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок, по АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2022 року постанова слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 19.08.2022 року, про закриття кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 року, скасована.

На даний час у цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Процесуальне керівництво у названому кримінальному провадженні здійснюють прокурори Центральної окружної прокуратури м. Дніпра, старший групи прокурор ОСОБА_7 .

Приписами параграфу 6 глави 3 КПК України визначений перелік осіб, яким може бути заявлено відвід. Так, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні окрім інших відвід може бути заявлено прокурору.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Розглядаючи підстави для відводу слідчий суддя бере до уваги два критерії: об`єктивний та суб`єктивний.

Суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередженості та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.

Вирішуючи питання про вмотивованість заявленого відводу, слідчий суддя враховує наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року зобов`язано слідчих, які здійснюють та будуть здійснювати досудове слідство по кримінальних провадженнях, зокрема й № 0001281 від 06.03.2013 року, а також прокурорів, які є процесуальними керівниками по цих кримінальних провадженнях, забезпечити безперешкодний доступ ОСОБА_11 та уповноважених ним особам, до будівельного майданчика по АДРЕСА_3 з метою користування та збереження своєї власності рухомого майна у вигляді будівельної техніки та будівельних матеріалів, що розташовані на цьому майданчику та у недобудованому приміщенні.

Зазначена ухвала слідчого судді не виконується ані слідчим, ані старшим групи прокурорів - прокурором ОСОБА_7 , оскільки власник позбавлений доступу до свого майна; у цьому йому перешкоджають працівники КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради, що було встановлено в судовому засіданні.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як вказав Європейський суд з прав людини у справах "Hornsby v. Greece" (заява N 18357/91, пункт 40), "Деркач та Палек проти України" (заяви N 34297/02 та N 39574/02, пункт 18): право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок; право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні; виконання судового рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок ("Immobiliare Saffi v. Italy", заява N 22774/93, пункт 74).

Пунктом 52 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) закріплено положення про те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу.

У пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини "Сокур проти України" (№ 29439/02) зазначено, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Таким чином, судове рішення є обов`язковим і підлягає точному й безумовному виконанню на всій території України.

Однак з часу постановлення ухвали слідчого судді (з 2017 го року), остання не виконується стороною обвинувачення. Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, не вжив заходів щодо виконання цієї ухвали, хоча з резолютивної частини ухвали убачається, що вчинити певні дії було зобов`язано також і прокурора.

Крім того, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2020 року встановлено строк в два місяці з моменту отримання органом досудового розслідування даного рішення для проведення процесуальних дій, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року.

Втім, доказів проведення означених в ухвалі процесуальних дій, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не надано.

З мотивувальної частини цієї ухвали видно, що сторона обвинувачення не дотримується розумних строків при проведенні досудового розслідування, не розглядає клопотання адвоката ОСОБА_8 , не виконує ухвали слідчих суддів, що свідчить про нездійснення слідчим всіх необхідних дій для встановлення усіх обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Тобто факт невиконання слідчим належним чином своїх повноважень та неефективність проведення ним досудового розслідування, було констатовано ще у 2020 му році, однак прокурор, який здійснює процесуальне керівництво, на ці обставини уваги не звернув та не вжив відповідних заходів, спрямованих на відсторонення слідчого, або надання йому вказівок чи притягнення слідчого до відповідальності.

Водночас, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2019 року по справі № 202/5167/19 (провадження №1-кс/202/9242/2019), зобов`язано сторону обвинувачення повернути ОСОБА_5 або уповноваженій ним на це в установленому порядку особі наступне майно:

-підйомно-вантажний механізм без зазначення типу та моделі, встановлений на підлозі 15-го поверху 1 шт.;

-демонтований на окремі частини металевих труб бетонопровід, розташований по периметру 15-го поверху зі спуском на нижні поверхи;

-металеву арматуру на 3 поверсі 9 пачок,

-металеву стрічку на 3 поверсі 1 пачка;

-пінобетонні блоки та уламки пінобетонних блоків після демонтажу конструкцій;

-обладнання для рубки арматури (гільйотина) 1 шт.;

-будівельні ліса з фасадного боку будинку, встановлені на висоту до 13-го поверху;

-побутове тимчасове приміщення (вагончик) охоронця 1 шт.;

-побутове тимчасове приміщення (переодягальня будівельників) 1шт.;

-побутове тимчасове приміщення (вагончик) для зберігання інвентарю, зачинене на навісний замок 1 шт.

-тимчасове приміщення туалету 1шт.

Ця ухвала слідчого судді також не виконана ані слідчим, ані процесуальними керівниками по кримінальному провадженню № 0001281 від 06.03.2013 року.

Частиною першою статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ін. мають статус осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт чи повернення майна, яке передано на відповідальне зберігання та має ознаки речового доказу.

В матеріалах кримінального провадження є низка клопотань ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ін., а також їх представників, однак ці клопотання або не розглянуті слідчим або ж відмовлено у їх задоволенні. Це вказує не те, що слідчим не вчиняються всі необхідні дії для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також порушуються права та інтереси заявників, однак процесуальний керівник по кримінальному провадженню не вживає заходів для усунення цих порушень вимог чинного законодавства.

Перелік підстав для відводу прокурора, визначений ст. 77 КПК України не є вичерпним, оскільки передбачена п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України підстава передбачає існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора; і такі випадки неможливо передбачити і унормувати.

Норми КПК України не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночність цієї обставини у кожному конкретному випадку. В даному випадку слідчий суддя повинен встановити, чи містять дії або бездіяльність прокурора ознаки особистої зацікавленості, упередженості чи необ`єктивності при здійсненні процесуального керівництва. Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість прокурора при прийнятті ним процесуальних рішень. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості прокурора, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або бути пов`язаними з ними.

Із змісту заяви про відвід убачається, що прокурором ОСОБА_7 системно ігноруються та не виконуються ухвали слідчих суддів, які здійснюють судовий контроль за дотримання прав та інтересів всіх учасників кримінального провадження. Клопотання третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання, не розглядаються, матеріали кримінального провадження не надаються для ознайомлення.

Наведені представником заявників обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Слідчий суддя доходить висновку, що неналежна організація процесуального керівництва по кримінальному провадженню, що полягає у системному невчиненні ряду процесуальних дій, зокрема, й невиконання рішень слідчих суддів, не може сприйматись як частковий недолік проведення досудового розслідування, а свідчіть про упередженість прокурора, який вибірково підходить до певних процесуальних питань. Також прослідковується певна неузгодженість процесуальних дій та рішень прокурора при здійсненні процесуального керівництва, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження при перевірці на предмет дотримання процесуального закону, не було скасоване, а в подальшому через деякий проміжок часу прокурор знайшов підстави для реагування та скасував незаконну і необґрунтовану постанову слідчого.

Також встановлено, що у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року не дотримуються розумні строки досудового розслідування, не надаються вказівки та доручення слідчому та не здійснюється контроль за їх виконанням. Прокурор не ініціював перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого чи притягнення його до відповідальності.

Наведені обставини у сукупності вказують не на певні недоліки в діяльності прокурора, а свідчать про упередженість та однобічність проведення досудового розслідування та відсутність належного процесуального керівництва (контролю) у кримінальному провадженні, що викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора.

З огляду на вищенаведене, в судовому засіданні було з`ясовано, що в рамках кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 року існують сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_7 , оскільки останній не вживає активних дій щодо дотримання розумних строків досудового розслідування та контролю за виконанням слідчим доручень щодо проведення процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні, не виконує низку процесуальних рішень слідчих суддів, тому, з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відвід прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 75, 77, 83, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відвід прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року, задовольнити.

Відвести прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року.

Доручити в.о. керівника Центральної окружної прокуратури м. Дніпра призначити іншого прокурора для здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001281 від 06.03.2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ