Справа № 350/1550/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року селище Рожнятів

Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на постанову про закриття кримінального провадження №0000367 від 30 квітня 2021 року, -

у с т а н о в и в:

У своїй скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчої СВ ВП №2 Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000367 від 13.01.2022 року.

Скарга мотивована тим, що з часу внесення відомостей до ЄРДР слідчою всупереч ст.9 КПК України не вчинено жодної слідчої дії, спрямоване на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження. Так, не було допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину, зокрема, сусідів скаржниці, які могли б підтвердити факти ухилення від виконання судового рішення, не витребувано матеріалів виконавчого провадження, з яких вбачається, що на боржника неодноразово накладались грошові стягнення та повідомлялось про усунення перешкод у виконанні рішення суду.

У судове засідання скаржниця не прибула. Від її представника - адвоката ОСОБА_5 надійшла заява, в якій просив скаргу розглянути у його відсутності, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Заступник начальника СВ відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_6 у судове засідання також не прибув, подав заяву в якій просить не скасовувати постанову про закриття кримінального провадження. Крім того вказав, що скаржницею пропущено строк на оскарження постанови.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе клопотання розглянути у порядку визначеному ч.4 ст.107 КПК України - без фіксування за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постанову слідчої СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000367 винесено 13.01.2022, а скаржниця звернулася до суду із скаргою 19.12.2022.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_3 оскаржуваної постанови. Посилання слідчого ОСОБА_6 на пропуск строку оскарження постанови є безпідставними.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дану скаргу подано із дотримання встановлених законодавством строків, враховуючи в тому числі право заявниці на доступ до правосуддя і судового захисту ймовірно порушених її прав та інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів скарги, що слідчим відділенням відділення поліції №2 (с-ще Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000367 від 15.11.2019 за ч.1 ст.382 КК України.

13.01.2022 слідчою СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття вищезазначеного кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Прийняте рішення мотивовано тим, що ч.2 ст.11 КК України чітко визначено, що не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, слідча вважає, що в даному випадку формально містяться ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, проте, з урахуванням норм ч.2 ст.11 КК України через малозначність, не являють собою суспільної небезпеки.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Із скарги вбачається, що з часу внесення відомостей до ЄРДР слідчою всупереч ст.9 КПК України не вчинено жодної слідчої дії, спрямоване на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження. Так, не було допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину, зокрема, сусідів скаржниці, які могли б підтвердити факти ухилення від виконання судового рішення, не витребувано матеріалів виконавчого провадження, з яких вбачається, що на боржника неодноразово накладались грошові стягнення та повідомлялось про усунення перешкод у виконанні рішення суду.

Вищезазначені доводи скаржниці матеріалами справи не спростовуються.

Окрім цього, з постанови про закриття кримінального провадження №0000367 вбачається, що слідча, як на одну із підстав закриття кримінального провадження зіслалася на те, що головний державний виконавець Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_7 не надала жодних підтверджуючих даних, окрім як своїх усних показань, що нею справді було організовано примусове виконання даного рішення суду, замовлено відповідну спецтехніку на місце, що дана спецтехніка справді туди виїжджала та вчиняла спроби примусово виконати рішення суду (звільнити дорогу) та що боржники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх син ОСОБА_10 , жителі с-ще АДРЕСА_1 , здійснили умисне перешкоджання примусовому виконанню рішення суду.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Водночас статтею 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Враховуючи, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладено на слідчу СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП, з урахуванням вищевикладеного приходжу до висновку, що слідчою не вжито всіх заходів для всебічного, повного дослідження обставин кримінального провадження та не здобуто достатньо доказів, що дозволяють у визначеному законом порядку прийняти законне процесуальне рішення, зокрема не допитано свідків, в тому числі і тих, на допиті яких наполягає скаржниця, не витребувано матеріалів виконавчого провадження, в тому числі тих документів, які могли слугувати доказом ухилення від виконання рішення суду.

Як зазначив у своїх висновках Верховний Суд (постанова ВС від 13 листопада 2018 року у справі №401/2807/16 к) специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов: 1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу злочину, не може визнаватись малозначним; 2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; 3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина рішення повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

На думку суду, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчою в повній мірі не виконано вищенаведених вимог закону, оскільки вказуючи на малозначність подій, слідча не зазначає, внаслідок оцінки яких саме обставин вона прийшла до вказаного висновку.

Без оцінки всіх фактичних даних про обставини кримінального правопорушення висновок про їх малозначність в розрізі кримінального охоплення не може вважатись обґрунтованим.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Виходячи з вищевикладеного, є передбачені законом підстави для скасування постанови від 13.01.2022 про закриття кримінального провадження №0000367 від 15.11.2019 є, оскільки така перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що слідчою передчасно винесено постанову про закриття кримінального провадження, оскільки не вчинено ряд інших слідчих дій в тому обсязі, який би був достатнім для всебічного, повного і неупередженого розслідування обставин кримінального провадження.

За таких обставин скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.24, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000367 від 15.11.2019 року - задоволити.

Постанову слідчої СВ відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 13.01.2022 про закриття кримінального провадження №0000367 від 15.11.2019 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: