Справа № 214/1446/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні,внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000905 від 16.10.2022, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000905 від 16.10.2022, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без електронного засобу контролю з покладанням певних обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в тому, що в період іспитового строку, вчинив новий тяжкий, умисний злочин . Прокурор ОСОБА_3 вважає, що існують наступні ризики, а саме: переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений офіційно не працює, тобто не має належних та постійних засобів для існування. Також, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати останнього не покидати межі м. Кривого Рогу або території України, свідчить про можливе виникнення у обвинуваченого бажання переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Зазначений ризик підтверджується наявністю ймовірності впливу обвинуваченого на свідків з метою примушування до зміни показів у суді. Відповідно до ст.221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме ПІП свідків та їх місце мешкання, які допитані у кримінальному провадженні, та яких не допитано в суді, тому обвинувачений, може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді, тобто наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Та вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України, в період іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані прокурором матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на два місяці без засобів контролю, виходячи з такого.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в тому, що в період іспитового строку, вчинив новий тяжкий, умисний злочин.

Що стосується ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя зазначає наступне.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності ( Becciev v.Moldova п. 58).

Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).

Так, суд вважає доведеним ризик переховуватися від суду, що підтверджується тим, що обвинувачений офіційно не працює, тобто не має належних та постійних засобів для існування, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати останнього не покидати межі м. Кривого Рогу або території України, матиме можливість переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тобто обґрунтована наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 , ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, а отже, з доказами, здобутими в ході досудового розслідування, матиме змогу незаконно впливати на свідків, здійснювати тиск на них, таким чином, зможе перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, які викривають його у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення, зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України, в період іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо шляхом продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Особиста порука не може бути застосована до обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб які заслуговують на довіру суду. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування обвинуваченого ОСОБА_5 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені обставини свідчать про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з чим продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Суд, також вважає за доцільне при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без електронного засобу контролю, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Кривого Рогу, без письмового дозволу прокурора або суду;

- заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати місце постійного мешкання - АДРЕСА_1 з 21-00 год. до 06-00 год..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без електронного засобу контролю з покладанням певних обов`язків щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без електронного засобу контролю, строком на 2 (два) місяці, тобто до 19.06.2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 19.06.2023 року, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Кривого Рогу, без письмового дозволу прокурора або суду;

- заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати місце постійного мешкання - АДРЕСА_1 з 21-00 год. до 06-00 год.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Саксаганському ВП №4 Криворізького КРУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області , який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1