Справа № 404/2445/22
Номер провадження 1-кс/404/3351/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №000250 від 21.05.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою, відповідно до якої просив:

-визнати незаконною, та скасувати постанову слідчого СВ (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 09.12.2022 року у кримінальному провадженні №000250 про часткову відмову в задоволенні клопотання захисника про проведення слідчих дій;

-зобов`язати слідчого СВ (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 провести слідчі дій зазначені в клопотання захисника від 06.12.2022 року в кримінальному провадженні №000250 зокрема:

-допитати ОСОБА_5 по обставинам події 20.05.2022 року, а також його психічного стану в даний час, та під час подій 20.05.2022 року;

- провести одночасний допит між ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 ;

-провести одночасний допит між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 ;

-допитати дружину підзахисного ОСОБА_8 по обставинам з`явлення ОСОБА_5 до правоохоронних органів після залишення ним зони бойових дій, та характеризуючи дані на нього, а також батьків ОСОБА_8 , з цих самих підстав - які проживають у АДРЕСА_1 ;

-витребувати додаткові характеризуючи дані, щодо особливостей та рівня розвиту ОСОБА_5 з місця його проживання, навчання та роботи;

-провести ОСОБА_5 психіатричну експертизу.

На обґрунтування скарги зазначено, що 06.12.2022 року скаржником було подано слідчому у кримінальному провадженні №000250 клопотання, у зв`язку з виниклими протиріччями при кваліфікації дій ОСОБА_5 , для з`ясування уточнення істотних обставин у справі, а також встановлення характеризуючих даних на останнього.

Однак в задоволенні клопотання адвоката слідчим було прийнято постанову про часткову відмову у його задоволенні. Вважає рішення слідчого не обгрунтованим та невмотивованим.

Скаржник вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини в ній викладені. Вказав, що відмова слідчого у задоволенні його клопотання, фактично позбавляє права на захист його клієнта.

Слідчий заперечив проти задоволення скарги, вказуючи, що означене адвокатом клопотання задоволено частково, а саме в частині допиту ОСОБА_5 задоволено.

В задоволенні інших пунктів клопотання було відмовлено, однак в подальшому адвокатом подане обґрунтоване та вмотивоване клопотання про проведення психіатричної експертизи його підзахисному, яке було задоволено та наразі призначене таке експертне дослідження, на підтвердження чого надав відповідні докази. Зауважував, що решта вимог означених адвокатом в клопотанні зводилась фактично до обґрунтування проведення експертизи, проте експертом не заявлено клопотання про надання таких даних, а решта вимог заявлені з метою збору характеризуючих даних на підозрюваного, однак обов`язок збору такої інформації покладається на сторону захисту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У провадженні старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000250 від 21.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

06.12.2022 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 з клопотанням про проведення слідчих, процесуальних дій та призначення психіатричної експертизи.

09.12.2022 року старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , за наслідками розгляду клопотання прийняв постанову про часткову відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання.

На обґрунтування постанови слідчий з посиланням на норми ч. 4 ст. 46, п.п. 5 та 12 ч. 3 ст. 42, п. 5 ч. 3 ст. 42, ч. 9 ст. 224 КПК України вказав, що як вбачається з наявних матеріалів досудового розслідування, станом на 09.12.2022 року підозрюваний ОСОБА_5 показання в рамках досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0001250 не надавав, відтак клопотання про проведення одночасного допиту між підозрюваними та між підозрюваним і потерпілим є передчасним, а тому слідство доходить до висновку про необхідність відмовити захиснику ОСОБА_3 у задоволенні клопотання в цій частині.

В частині звернутого захисником ОСОБА_3 прохання допитати дружину підзахисного ОСОБА_8 , а також батьків ОСОБА_8 по обставинам з`явлення підозрюваного до правоохоронних органів після залишення ним зони бойових дій слідство зважає, що фактично захисник ОСОБА_3 порушує перед слідством питання щодо наділення ОСОБА_8 , а також батьків ОСОБА_8 процесуальними статусами свідка в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001250.

Водночас згідно з ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

При цьому обставини з`явлення ОСОБА_5 до правоохоронних органів після залишення ним зони бойових дій не є предметом досудового розслідування, тобто не підлягають доказуванню під час кримінального провадження в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001250, а відтак слідство доходить до висновку про необхідність відмовити захиснику ОСОБА_3 у задоволенні клопотання в цій частині.

Щодо звернутих захисником ОСОБА_3 прохань, допитати дружину підзахисного ОСОБА_8 , а також батьків ОСОБА_8 щодо даних, що характеризують ОСОБА_5 , а так само витребування додаткових даних, що характеризують особливості та рівень розвитку ОСОБА_5 з місця його проживання, навчання та роботи слідство звертає увагу на та те, що відповідні прохання захисника ОСОБА_3 мають на меті збирання доказів на підтвердження обставин, які характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

За викладеного вище слідство доходить до висновку про необхідність відмовити захиснику ОСОБА_3 у задоволенні клопотання в цій частині.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та слідчий суддя вважає, що строки подачі скарги не пропущені.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Прийнята постанова винесена уповноваженою особою, на підставі та в порядку, визначеному процесуальним законом.

При цьому, слідчим суддею були перевірені всі зазначені у скарзі твердження стосовно безпідставності та необґрунтованості постанови, проте слідчим доведено, що таке рішення прийнято у відповідності до вимог КПК України.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Главою 20 КПК України допит віднесений до слідчих дій. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України). Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає не лише перевірку дотримання уповноваженим суб`єктом закону при вирішенні клопотань про проведення слідчих дій, а опосередковано й оцінки таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності їх здійснення. В даному випадку ставиться питання про проведення слідчої (розшукової) дії - одночасного допиту підозрюваних та одночасного допиту підозрюваного та потерпілого, а також допит батьків та дружини підозрюваного з метою встановлення обставин за яких він залишив зону бойових дій, а також з метою збору характеризуючих даних на підозрюваного.

Відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Однак, такий допит є правом, а не обов`язком слідчого чи прокурора.

Таким чином, з огляду на положення чинного кримінального процесуального законодавства України законодавець пов`язує можливість проведення одночасного допиту за умови додержання низки вимог, серед яких участь у відповідній слідчій (розшуковій) дії двох чи більше вже допитаних осіб та наявність розбіжностей у показаннях відповідних осіб.

Однак, як зазначено слідчим у оскаржуваній постанові, так і під час розгляду скарги підозрюваний ОСОБА_5 показання в рамках досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0001250 не надавав, тому звернуте в цій частині прохання захисника ОСОБА_3 є передчасним, відтак слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про відмову у задоволенні означеного клопотання адвоката в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Предметом розслідування об`єднаного кримінального провадження №0001250 є кримінальні правопорушення передбачені ст.ст. 146, 186 КК України, тобто викрадення людини та вчинення розбійного нападу.

Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого зазначених щодо допиту дружини, батьків підзахисного по обставинам з`явлення ОСОБА_5 до правоохоронних органів після залишення ним зони бойових дій, що такі обставини не є предметом досудового розслідування, тобто не підлягають доказуванню під час кримінального провадження в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001250.

Крім того, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого означених у оскаржуваній постанові щодо відмови у задоволенні клопотання в частині допиту дружини та батьків підзахисного з метою збору характеризуючих даних, та витребування додаткових даних, що характеризують особливості та рівень розвитку ОСОБА_5 з місця його проживання, навчання та роботи, з огляду на положення ч. 2 ст. 92 КПК України згідно до яких обов`язок доказування обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відтак, обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, слідчим було переконливо доведено відсутність необхідності в задоволенні вимог захисника у зазначеному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на орган досудового розслідування обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Змагальність сторін, як одна із загальних засад кримінального провадження, передбачає, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Тобто, у випадку, коли стороною захисту ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії, саме вона має довести доцільність проведення такої дії, що захисником зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що аналіз викладених обставин справи і діючого законодавства свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Посилання сторони захисту на те, що постанова про відмову в задоволенні клопотання не містить відповідної належної мотивації є непереконливими, оскільки в оскаржуваній постанові чітко зазначено підстави та обґрунтування відмови в задоволенні клопотання захисника.

За таких підстав, у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №000250 від 21.05.2022 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1