Справа № 953/365/23
н/п 1-кс/953/390/23
"13" січня 2023 р. Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2023 приблизно о 10-40 годині на перехресті вул. Миру та вул. Северина Потоцького в м. Харкові сталося зіткнення автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля TOYOTA AVENSIS реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого пасажирка автомобіля TOYOTA AVENSIS ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження.
12.01.2023 проведено огляд місця події та огляд транспортного засобу, а саме - автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час якого автомобіль було вилучено, оскільки зазначений транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення та має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок ДТП.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Метою накладення арешту на транспортний засіб -є забезпечення збереження речового доказу відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
За таких обставин, з метою виключення можливості розпоряджатись вказаним транспортним засобом, тобто продавати, відчужувати, переміщувати або змінювати без відома органів суду, прокуратури та слідства місце його збереження, змінювати його зовнішній вигляд зі слідами, отриманими внаслідок ДТП, на даний час виникла необхідність в арешті автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майдані зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Харкові відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року. Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи, транспортно-трасологічної та інших автотехнічних експертиз.
Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Особа, у володінні якої знаходиться автомобіль, будучи своєчасно і належним чином повідомленим про день та час розгляду клопотання, не з`явився та не повідомив про причини неприбуття.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.
Клопотання прокурора про арешт майна подане у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження зазначеним майном, що відповідає вимогам ч.1 ст.170 КПК України.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження на автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити тимчасового зберігання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1