ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/218/23 Справа № 932/7202/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
судді ОСОБА_2
16 лютого 2023 року м. Дніпро
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року було частково задоволено апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та скасовано ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2022 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.
Постановлено нову, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.02.2023 року включно, з визначенням розміру застави.
Визначено заставу у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 805 200 гривень (вісімсот п`ять тисяч двісті гривень).
У випадку внесення застави у визначеному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
На моє переконання до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано занадто суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, невиправдано застосовано непомірний розмір застави, а тому вважаю за необхідне, на підставі ч.3 ст.375 КПК України, викласти окрему думку щодо рішення Дніпровського апеляційного суду від 16.02.2023 року.
Вважаю за необхідне зазначити, що я погоджуюсь, як з висновками слідчого судді так і колегії суддів, щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.149 КК України.
Крім цього, вважаю, що колегією суддів вірно встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.
Що стосується рішення колегії суддів, що інші, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти встановленим ризикам, я незгоден з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
При цьому, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; стан його здоров`я, наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
На мою думку, прокурором не було доведено, що неможливо запобігти встановленим у ході розгляду клопотання встановленим ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного ОСОБА_4 від суспільства.
На мою думку, рішення слідчого судді щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є виправданим та правильним.
Так в апеляційному суді були ретельно досліджено дані про особу ОСОБА_4 , стан його здоров`я, медичні документи, надану копію медичної картки стаціонарного хворого за №3656-46 та копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого №517, відповідно до яких хворий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ряд тяжких захворювань, а саме транзиторна ішемія голови мозку, ішемічна хвороба сердця, дифузний кардіосклероз, серцева недостатність, хронічний бронхіт. ОСОБА_4 проходив стаціонарні лікування в період 30.12.2022 року до 11.01.2023 року, та з 03.02.2023 року до 15.02.2023 року.
Під час апеляційного розгляду було допитано лікарів, які підтвердили наявність цих захворювань. ОСОБА_4 в апеляційному суді скаржився на погане самопочуття, на наявність перелічених захворювань та об`єктивно в суді мав хворобливий вигляд.
Тому вважаю, що взяття ОСОБА_4 під варту може призвести лише до ремісії та погіршення здоров`я підозрюваного.
Вважаю за необхідне зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 26 червня 1991 р. у справі «Летельє проти Франції» «попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку».
Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
При розгляді клопотання судом має бути ретельно перевірено дані про особу, щодо якої обирається найсуворіший вид запобіжного заходу у виді тримання під вартою (вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальна зайнятість особи, вид діяльності, місце проживання п. п. 3-10 ч. 1 ст. 178 КПК).
Стан здоров`я підозрюваного (обвинуваченого) може вказувати на меншу вірогідність того, що він може ухилятися від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі. При обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту необхідно переконатися, що його застосування не призведе до погіршення стану здоров`я особи. Коли підозрюваний, обвинувачений тяжко хворий і в умовах слідчого ізолятора не має можливості здійснювати необхідне лікування, до нього не варто застосовувати такий запобіжний захід.
Як зазначено в Постанові N 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» врахування стану здоров`я обвинуваченого у разі необхідності стаціонарного лікування у зв`язку з тяжкими хронічними захворюваннями.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Тому, на моє переконання, спираючись на висновки вказаних вище рішень ЄСПЛ та норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання.
На мою думку, ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.12.2022 року є вмотивованою, обґрунтованою, та законною, з огляду на вказаний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , застосований слідчим суддею запобіжний захід відповідає в повній мірі вимогам Закону.
Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2