Справа № 277/207/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 06.01.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підлуби Ємільчинського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлучений, не працює, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 січня 2022 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна з легкового автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, того ж дня без розриву в часі, ОСОБА_4 підійшов до вищевказаного автомобіля. Переконавшись у відсутності господаря та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, достовірно знаючи, що потерпілий може зберігати там грошові кошти, за допомогою ключів, які мав при собі, відчинив водійські двері, внаслідок чого проник всередину автомобіля марки ВАЗ 2106. Перебуваючи всередині, ОСОБА_4 відкрив кришку підлокітника між переднім водійським та пасажирським сидіннями, в якому виявив шкіряний гаманець коричневого кольору, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 7400 грн. 00 коп., які належать ОСОБА_6 та таємно їх викрав, після чого залишив місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_4 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальні збитки на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор просив допитати потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , а також дослідити письмові докази протоколи огляду місця події від 05.01.2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та показав, що 05.01.2022 року зранку перебував на території домоволодіння свого тестя ОСОБА_6 . Тоді ж вирішив перевірити технічний стан автомобіля ВАЗ 2106, який останній нещодавно придбав. З цією метою зайшов до незамкненого гаража, в якому знаходився вказаний автомобіль, за допомогою ключа відчинив двері автомобіля ВАЗ 2106 та сів на водійське сидіння. Перебуваючи в салоні зазначеного автомобіля почав крутити кермо та випадково відкрив кришку підлокітника, в якому виявив гаманець з грошима в сумі 7400 грн., які викрав. Наміру проникати в автомобіль тестя з метою крадіжки грошей не мав, вирішив вчинити крадіжку вже після того як випадково виявив в салоні автомобіля гаманець з грошима. У вчиненому щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що у власному автомобілі ВАЗ 2106, який стояв у гаражі, у підлокітнику зберігав грошові кошти в сумі 7400 грн., які знаходилися в гаманці. 05.01.2022 року зранку виявив відсутність вказаних грошей та викликав працівників поліції. Напередодні у нього вдома ночував його зять ОСОБА_4 , який приходив допомагати по господарству, в тому числі і ремонтувати автомобіль та якому не дозволяв користуватися автомобілем. Про те, що зберігав грошові кошти в автомобілі нікому не повідомляв.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що її зять ОСОБА_4 час від часу приходив допомагати по господарству, а саме допомагав будувати гараж, проводити воду до хати та мав вільний доступ до всього, що знаходилося на території домоволодіння. Про те, що її чоловік ОСОБА_6 у автомобілі зберігає грошові кошти їй не було відомо. 05.01.2022 року бачила, як ОСОБА_4 ходив біля гаража, в якому стояв автомобіль.

За даними протоколу огляду місця події від 05.01.2022 року з ілюстративною таблицею до нього, вказаним оглядом зафіксовано обстановку на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , а саме в недобудованому гаражі виявлено автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого розміщений підлокітник з кришкою.

З протоколу огляду місця події від 05.01.2022 року, проведеного в період часу з 19 год. 44 хв. по 21 год. 00 хв., слідує, що на узбіччі автодороги по вул. Зарічній, 44 в с. Підлуби Новоград-Волинського району працівники поліції запропонували ОСОБА_4 видати гаманець та грошові кошти, які належать ОСОБА_6 , на що останній погодився та вони пройшли до будинку останнього. Далі ОСОБА_4 запропонував пройти безпосередньо до будинку, де добровільно видав шкіряний гаманець коричневого кольору, грошову купюру номіналом 200 гривень, чоловічі шкарпетки марки «MILENA», чоловічі сапожки марки «Jomix», чоловічий трап`яний ремінь зеленого кольору, чоловічі брюки марки «Lovways», дезодорант «Loreal», туалетну воду «BI ES» та два одноразові станки для гоління, які було вилучено до ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області.

Згідно ухвали слідчого судді Ємільчинського районного суду від 13.01.2022 року 06.01.2022 року о 09:49:48 було внесено відомості до ЄРДР за №0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про те, що 05.01.2022 року до чергової частини ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області надійшло телефонне повідомлення ОСОБА_6 про те, що 05.01.2022 року на протязі дня невідома особа проникла до його автомобіля марки ВАЗ 2106, який перебував на території подвір`я, звідки таємно викрала грошові кошти заявника в сумі 7400 грн., чим спричинила матеріальні збитки.

Відповідно до ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

Відповідно до ст.13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зазначені вище норми КПК кореспондуються з положеннями Конституції України, в якій закріплені права, свободи та обов`язки людини і громадянина, зокрема ст.30 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Дослідивши вказаний протокол огляду місця події, суд приходить до висновку, що слідчим фактично здійснено обшук в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яким володіє ОСОБА_4 , до часу внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань без дозволу власника житла, тобто з грубим порушенням вимог КПК України.

В матеріалах справи відсутні дані, що слідчий, за погодженням із прокурором, зверталася до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку після його невідкладного проведення.

Зважаючи на обставини викладені вище, суд на підставі ст.87 КПК України визнає протокол огляду місця події від 05.01.2022 року, а саме домоволодіння ОСОБА_4 недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вирішив проникнути до салону автомобіля з метою перевірки його технічного стану, після чого, виявивши там грошові кошти, вирішив вчинити крадіжку та викрав їх.

Відповідно до ст.337 ч.3 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У зв`язку з цим, суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав обвинуваченого ОСОБА_4 вважає за необхідне вийти за межі висунутого йому обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення зі ст.185 ч.3 КК України на ст.185 ч.1 КК України, оскільки це покращує становище обвинуваченого ОСОБА_4 .

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, а саме показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , а також протокол огляду місця події від 05.01.2022 року домоволодіння ОСОБА_6 , суд визнає зазначені докази належними та допустимими та приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії належить кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи міру покарання, суд враховує характер дій винного, ступінь тяжкості вчиненого діяння, пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, а також думку потерпілого, який просить не карати обвинуваченого ОСОБА_4 шляхом позбавлення волі та досудову доповідь, згідно якої орган пробації прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Статтею 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин, як: щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, суд вважає можливим застосувати ст.69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу.

На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання обвинуваченим вчиненню нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про до долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- шкіряний гаманець коричневого кольору, який передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому у власності;

- грошову купюру номіналом 200 гривень серії та номер ЗЄ 1392619, чоловічі шкарпетки марки «MILENA», чоловічі сапожки марки «Jomix», чоловічий трап`яний ремінь зеленого кольору, чоловічі брюки марки «Lovways», дезодорант «Loreal», туалетну воду «BIES» та два одноразові станки для гоління, який передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_4 залишити останньому у власності.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1