Справа №: 486/1383/22 Провадження № 1-кп/486/89/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнську, Миколаївської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000163 від 12.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2022 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000163 від 12.07.2022 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2022 визначено головуючою суддю ОСОБА_1 25.11.2022 справу передано у провадження судді ОСОБА_1

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області ухвалою від 25.11.2022 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000163 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, призначив до підготовчого судового засідання на 28 листопада 2022 року.

28 листопада 2022 року підготовче судове засідання було відкладено на 08 грудня 2022 року, так як у судове засідання не з`явилися обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 .

У підготовче судове засідання 17 січня 2023 року обвинувачений ОСОБА_6 до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Його захисник адвокат - ОСОБА_8 не з`явився, направив до суду заяву, в якій повідомив суд, що на сьогодні він не є захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки договір про надання правової допомоги в наступні судові засідання з ним не укладався.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у тяжкому злочині, є громадянином Республіки Молдова, запобіжний захід йому не обрано, його місцезнаходження суду не відоме, суд в інтересах правосуддя поставив на обговорення питання щодо призначення захисника обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвалою від 17 січня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області доручив Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області призначити захисника (адвоката) ОСОБА_6 для здійснення його захисту у кримінальному провадженні.

Відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 18 січня 2023 року № 014-000155ч обвинуваченому ОСОБА_6 призначено захисника ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні 19 січня 2023 року суд поставив на обговорення питання про самовідвід судді, у зв`язку з тим, що в кримінальному провадженні бере участь захисник ОСОБА_5 . З урахуванням розумних строків розгляду кримінального провадження та складність кримінального провадження, його резонансність, суд поставив на обговорення питання щодо розгляду заявленого самовідводу судді без участі обвинуваченого ОСОБА_6 .

Учасники процесу проти цього не заперечували.

Мотивами заявлего самовідводу є те, що 23 березня 2017 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 була свавільно затримана у своєму службовому кабінеті, який розташований на першому поверсі будівлі суду за адресою: вул. Дружби Народів 3-А, в м. Южноукраїнську Миколаївської області; співробітниками УЗБ в Миколаївській області, вона звернулась за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_5 .

Згадані дії вчиняла група осіб у складі: начальника відділу УЗБ України в Миколаївській області ОСОБА_9 (службове посвідчення: серія НОМЕР_1 , видане 06.12.2016 року); ОСОБА_10 - оперуповноваженого УСБ України в Миколаївській області (службове посвідчення: серія МКП № 002295, видане 23.11.2016 року); ОСОБА_11 - оперуповноваженого УСБ України в Миколаївській області (службове посвідчення: серія МКП № 002305, видане 23.11.2016 року); ОСОБА_12 (службове посвідчення: серія НОМЕР_2 , видане 12.12.2016 р.) та громадянами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Працівники УЗЕ в Миколаївській області демонстрували свою перевагу над людиною - суддею, підривали авторитет не лише судді, а й авторитет судової влади в цілому.

Щодо зазначених осіб внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань. Проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000132 від 18.05.2017.

Враховуючи те, що практики не можуть дійти єдиної згоди щодо наявності у діях поліцейських, голови Южноукраїнського міського суду та начальника ТУ ДСА Миколаївської області, зазначених у постановах, ознак кримінального провопорушення, то протягом п`яти років кримінальне провадження відновлюють та закривають.

Ухвалами Центрального та Заводського районних судів Миколаївської області неодноразово скасовувалися постанови слідчих Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві. На сьогодні розгляд Заводським районим судом Миколаївської області скарги про закриття кримінального провадження призначено на 06.02.2023.

Суддею ОСОБА_1 23.03.2017 року було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до ордеру № 61466 від 23.03.2017 року, із захисником ОСОБА_5 , яка також є захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , що підтверджується ордером про надання правової допомоги № 1033571 серії ВЕ від 28.11.2022.

Участь адвоката ОСОБА_5 нівелює задекларований принцип об`єктивності та виключає можливість неупередженого розгляду кримінального провадження по суті під головуванням судді ОСОБА_1 .

Суд виходить із вимог статті 369 КПК України, практики національних судів, міжнародної практики з принципу верховенства права, та вважає, що будь-яке процесуальне рішення судді або слідчого судді в кримінальному провадженні повинно бути оформлено процесуальним документом, а в цьому випадку саме ухвалою судді. Текст статей 80, 81, 82 КПК України свідчить про неоднаковий підхід законодавця щодо зазначення у вказаних нормах порядку подачі заяви про самовідвід судді.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України, суддя за наявності підстав, передбаченими статтями 75-79 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід.

Як свідчить текст ч. 1 ст. 81 КПК України, законодавець після слова «відводу» не зазначає слово «самовідвід». Тому зміст ст. 81 КПК України вказує на процедуру розгляду саме відводу, а не самовідводу.

Положенням КПК України механізм правового регулювання самовідводу суддів чітко не встановлено, як і порядок його вирішення.

Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає (принаймні жодного разу не згадує своїми нормами) такого процесуального документу, як «заява про самовідвід». Питання самовідводу є правовим наслідком доброчесності та особистого сумління судді, який зважив всі факти та обставини, які дозволяють чи не дозволяють об`єктивно та неупереджено розглянути справу; урахував всі обставини та прийняв рішення, зважаючи на власне переконання. Суддя несе персональну відповідальність за рішення щодо взятого самовідводу.

З урахуванням судової практики, процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та закону України «Про судоустрій і статус суддів». З огляду на це та на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися при перегляді судового рішення вищим судом.

Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється в Законі України «Про судоустрій і статус суддів».

Із системного аналізу наведених норм можна зробити висновок, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості, у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю, у тому числі з боку інших суддів, є неприпустимим.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, з огляду виключно на факти, установлені на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді; не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Згідно із пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому з метою дотримання положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, статтями 1, 8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження, суддя вважає за доцільне відвестися від розгляду справи.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінили варіанти, визначила наслідки, розгляду кримінального провадження під її головуванням, із застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.

Сторони кримінального провадження мають право знати, чому справу передано іншому судді. Це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу справи.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, статтями 1, 8, 9, 35, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити заявлений самовідвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 та передати матеріали кримінального провадження (справа № 486/1383/22, провадження № 1-кп/486/89/2023) за обвинувальним актом № 0000163 від 12.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до секретаріату суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями на підставі ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 січня 2023 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_15