Провадження №: 1-кп/755/1449/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002061 від 24 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,раніше несудимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
20 жовтня 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва з Дніпровської окружної прокуратури м. Києва надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення йоговід кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» та перебував на лікуванні у режимі денного стаціонару з 20 жовтня 2022 року по 04 листопада 2022 року з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». Також у повному обсязі визнав вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та підтвердив фактичні обставини даного кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні клопотання обвинуваченого підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, враховуючи, що останній добровільно пройшов лікування в лікувальному закладі від наркоманії, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 4 ст. 309 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Згідноч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26 квітня 2002 року №4, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за змістом норм, передбачених, зокрема, ч. 4 ст. 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.
Також суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 357/11205/19 (провадження № 51-2776 кмо 21), згідно якого положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов:
1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію;
2) особою розпочато лікування від наркоманії.
При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.
Таким чином, встановлення цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.
Закон України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР містить дефініції таких понять:добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника;наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною;зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами - умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин;особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія.
На переконання колегії суддів об`єднаної палати норма ч. 4 ст. 309 КК за своїм характером є заохочувальною.
Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту ставив ціль вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим у порівнянні, наприклад, із захворюванням на алкоголізм.
Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.
Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.
Крім того, законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.
Положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст. 309 КК навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї.
Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування.
Крім того, причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.
Так само не має значення для застосування положень ч. 4 ст. 309 КК факт попереднього перебування особи на обліку. Той факт, що особа вперше звернулася для лікування може слугувати підставою для її звільнення від кримінальної відповідальності шляхом застосування вказаної правової норми, за наявністю інших підстав для цього.
Згіднодовідки КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 751909 від 10 листопада 2022 року, ОСОБА_3 перебував на лікуванні з 20 жовтня 2022 року по 04 листопада 2022 року з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності».

Об`єктивних підстав не довіряти доводам ОСОБА_3 про те, що до лікувального закладу він звернувся добровільно з метою вилікуватися від наркоманії, у суду немає.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 добровільно звернувся та пройшов курс лікування від наркоманії, крім того, метою його лікування є бажання вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, у судовому засідання ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КПК України, визнаву повному обсязі, тому суд вважає, за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124, 126 КПК України.

На підставі викладеного, ст. 284-286, 288, 369, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме оптичний носій інформації, який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження; білий паперовий з наркотичним засобом «метадон» масою 0,095 г, який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві (квитанція № 018939) знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1510 грн 24 к. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № CE-19/111-22/41082-НЗПРАП від 07 жовтня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1