справа № 208/1030/23
№ провадження 1-в/208/114/23
УХВАЛА

Іменем України

21 лютого 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , представника установи виконання покарань ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного 31.05.2016 року Любашівським районним судом Одеської області за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 18.08.2014 року та призначити остаточне покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Подання вмотивоване наявністю підстав, передбачених ст. 81 КК України, а саме відомостями, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

У судовому засіданні представник установи виконання покарань ОСОБА_4 та засуджена ОСОБА_5 подання підтримали з підстав, наведених у його мотивувальній частині.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти означеного подання.

Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про його обгрунтованість, виходячи з наступного.

З документів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_5 засуджена 31.05.2016 року Любашівським районним судом Одеської області за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 18.08.2014 року та призначити остаточне покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 02.12.2020 року уточнено вирок Любашівського районного суду Одеської області від 31.05.2016 року, зазначивши, що початок строку рахувати з моменту затримання. Станом на дату звернення до суду з означеним поданням відбула 2/3 частини строку покарання.

Характеризуючи дані засуженої ОСОБА_5 вказують, що вона з 23.12.2016 року перебувала в УВП № 21 м. Одеса, де вимоги режиму утримання не порушувала. З 30.12.2016 року відбувала покарання в ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)», де режим відбування покарання порушувала один раз, стягнення погашено в установленому законом порядку. Заохочень не мала. З 01.02.2019 року перебувала в ДУ «Дар`ївська УВП №10». За час відбування покарання дисциплінарна практика до засудженої не застосовувалась. 09.03.2019 року повернулась до подальшого відбування покарання в ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)». За час відбування покарання характеризувалась позитивно, мала одне заохочення. 16.08.2020 року прибула для подальшого відбування покарання в державну установу «Кам`янська виправна колонія (№34)». По прибутті працевлаштована підсобним робітником першого тарифного розряду на майстернях установи, де і працює на теперішній час. З покладеними обов`язками справляється в повному обсязі, доручені завдання виконує вчасно та якісно, має стабільний коефіцієнт трудової участі 1,0- 1,1. Також засуджена завжди проявляє ініціативу при виконанні додаткового об`єму роботи, чим подає позитивний приклад для інших засуджених. Вимог встановленого порядку відбування покарання в установі дотримується свідомо, не має жодного стягнення. За сумлінне та відповідальне ставлення до праці має 3 заохочення. Із представниками адміністрації установи дотримується правомірних взаємовідносин. У відділенні підтримує з усіма рівні відносини, не конфліктна. Засуджена залучена до програм виховного впливу, до заходів відноситься свідомо, проявляє ініціативу та відвідує усі тематичні заходи. В свідомості засудженої відбулись певні позитивні зміни, вона готова до самокерованої та право-слухняної поведінки у суспільстві. Висловлює позитивні наміри на майбутнє. З рідними підтримує соціально-корисний зв`язок шляхом телефонних розмов. Засуджена іноді отримує допомогу у вигляді посилок. Провину у скоєному злочині визнає, щиро кається. З засудженою було проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення. За результатом ризик оцінюється як середній. Питання побутового влаштування після звільнення вирішено позитивно.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

Згідно ч. 1, 3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 за період відбування покарання в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)» сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, регулярно приймала участь у заходах виховного характеру, з представниками адміністрації установи дотримується правомірних взаємовідносин, тактовна, за період відбування покарання здобула професію, працевлаштована на виробництві установи, та її ставлення до вчиненого злочину, те, що вона щиро розкаялась у скоєному. Підтримує соціальні зв`язки з рідними. У разі звільнення від відбування покарання має намір відразу працевлаштуватися, має постійне місце проживання.

Зважаючи на вищевикладене, за встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела, що вона стала на шлях виправлення, і оскільки засуджена відбула більше ніж 2/3 призначеного покарання, до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

постановив:

Подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену 31.05.2016 року Любашівським районним судом Одеської області за ст. 121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 18.08.2014 року та призначити остаточне покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі,

умовно-достроково звільнити від відбування невідбутої частини покарання на строк 11 місяців 1 день.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1