Справа № 950/82/22
Провадження № 1-і/591/9/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми у складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 156, ч.4 ст.153, ч.6 ст.153, ч.1 ст.125, ч.3 ст.369, ч.1 ст.343 КК України, та відносно якого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вказана справа слухається колегіально ( головуюча суддя ОСОБА_6 , судді ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ).

25.01.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою закінчується 28.01.2023 року, але судовий розгляд не завершено та ризики, які були підставою для обрання такого заходу забезпечення, не зменшились та не зникли.

Відповідно до абзацу 5 п.20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У даному випадку, оскільки в строки визначені чинним КПК України колегія суддів не мала можливості зібратись та розглянути вказане клопотання (відсутність на роботі суддів з об`єктивних причин), тому здійснено автоматизований розподіл вказаної справи для вирішення клопотання прокурора у строки та порядок, що передбачений чинним КПК України.

В судовому засіданні 25.01.2023 року прокурор підтримав подане в порядку ст. 331 КПК України клопотання.

Обвинувачений та захисник проти клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який, на їх думку, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку. Захисник звертав увагу суду на те, що ОСОБА_5 знаходиться під вартою з 25.10.2021 року та 7 разів вже постає питання про продовження обраного йому запобіжного заходу. Водночас, на його переконання, обвинувачення та вчинення злочинів, які інкримінують обвинуваченому, ґрунтуються лише на вигадках та припущеннях і ОСОБА_5 має намір доводити свою невинуватість та непричетність до їх вчинення в суді, тому немає намірів переховуватись, а також - впливати на потерпілих та свідків. Крім того, захисник звертав увагу на те, що його підзахисний є інвалідом 3 групи, але не отримує належного лікування в умовах СІЗО та не має можливості вирішити питання щодо продовження групи інвалідності. Він має міцні сімейні та соціальні зв`язки, постійне місце проживання. На переконання захисника, за вказаних обставин сумнівним є те, що обвинувачений може чи бажає вчиняти дії, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому - усі заявлені прокурором ризики не доведені жодним доказом.

Вислухавши думку учасників процесу, суддя дійшов до таких висновків.

Підставами для продовження строку тримання під вартою є те, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не завершено судовий розгляд та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

У даному випадку, судовий розгляд справи за обвинуваченням ОСОБА_5 триває.

Питання обґрунтованості підозри вирішувалось колегією суддів під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, а решта питань щодо невинуватості та непричетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих злочинів, на яких наголошував захисник, є предметом розгляду справи по суті і обставинами, які підлягають доказуванню.

Крім того, під час розгляду клопотання прокурора будь-яких даних про зменшення або зникнення встановлених, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, ризиків суду не було надано.

Водночас, характер обвинувачення, що пред`явлено ОСОБА_5 , тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, дані про особу обвинуваченого про те, що він має судимість, обізнаність обвинуваченого про місця проживання потерпілих та свідків, - з часом не змінилися і не втратили свого процесуального значення, натомість свідчать про існування ризиків і дають підстави стверджувати, що більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, доказів того, що обвинувачений через стан свого здоров`я не може утримуватись у СІЗО, суду не надано. А такі обставини як наявність у обвинуваченого сім`ї, дитини та соціальних зв`язків брались колегією суддів до уваги під час застосування запобіжного заходу, проте вони не спростовують наявність встановлених ризиків.

Таким чином, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки йому інкримінують вчинення злочину із застосуванням насильства до потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 23.03.2023 року включно.

Ухвала оскаржується протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1