справа № 753/5030/23
провадження № 1-кс/753/1119/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001613 від 12.06.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 2051 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, українки, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, за матеріалами кримінального провадження відомості про якевнесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001613 від 12.06.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 2051 КК України, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваною від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованими слідчим суддею запобіжним заходом. Вважаючи, що усвідомлення невідворотності реального покарання, а також тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років з конфіскацією майна, може спонукати таку підозрюваноу до переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Потерпілі, свідки, інші підозрювані судом не допитані, надають покази, які у своїй сукупності, підтверджують вину підозрюваної у вчиненні злочинів, тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення, вона може здійснюватися незаконний вплив на них. Також, ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та засобів для власного забезпечення, у зв`язку з чим продовжуватиме свій злочинний шлях для отримання власної вигоди, оскільки остання визначила для себе злочинну діяльність, як основне джерело доходів.

Вказує, що 24.02.2023 року слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01.04.2023 року, тобто у межах строку досудового розслідування, й із урахуванням того, що 17.03.2023 року у вказаному кримінальному провадженні така підозрювана повідомлена про завершення досудового розслідування, та відповідно до вимог ст.ст. 283, 290 КПК України їй надано право доступу до матеріалів досудового розслідування, у відповідності до ч.4 ст. 176, ч.6 ст. 199 КПК України просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, адже 01.04.2023 року спливає обраний відносно неї запобіжний захід, однак закінчити досудове розслідування до вказаного строку не можливо у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, необхідністю ознайомлення зі значною кількістю зібраних в ході досудового слідства матеріалами, що є підставою для застосування положення ч.4 ст. 176, ч.6 ст. 199 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання, вважаючи мету і підстави продовження застосованого запобіжного заходу у виглядіцілодобового домашнього арешту строком на два місяці у відповідності до ч.4 ст. 176, ч.6 ст. 199 КПК України обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на його продовження, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме - переховування підозрюваною від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились порівняно із застосованим слідчим суддею запобіжним заходом. Водночас, вказав, що не заперечуватиме щодо часткового задоволення поданого ним клопотання із застосуванням домашнього арешту до такої підозрбюваної у нічний час доби.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання для застосування домашнього арешту у нічний час доби, зважаючи на належну процесуальну поведінку підозрюваної, те, що вона раніше не судими, й надала викривальні покази по вказаному кримінальному провадженню, що вказує на її сприяння слідству, її бажання працевлаштуватись.

Підозрювана підтримала доводи та аргументи свого захисника, просила застосувати до неї домашній арешт у нічний час доби з метою її працевлаштування. Зазначила, що матиме належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, з`являтиметься до слідчого, прокурора за першою вимогою, вважаючи, що підстав для продовження дії застосуваного запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту немає.

Вивчивши клопотання прокурора та матеріали, додані до нього, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у його розгляді, зокрема міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.4 ст. 176, ч. 6 ст. 199 КПК України, думку підозрюваної, її захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, обставини, зазначені у ч.4 ст. 176, ч.1 ст. 177, ч. 6 ст. 199 КПК України, у їх сукупності з наданим до клопотання повідомленням ОСОБА_6 від 10.03.2023 року про нову підозру за ч.2 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 190 КК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора, й у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання, відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження відомості про якевнесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001613 від 12.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 2051 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою підозрюваною кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих, протоколами допитів свідків, протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій, протоколом допиту такої підозрюваної, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину, вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Описана у клопотанні фабула злочину у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до такого клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 2051 КК України в діях членів злочинної організації, й ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України в діях підозрюваної ОСОБА_6 .

Так, з метою забезпечення стабільного функціонування злочинної діяльності злочинної організації між всіма її учасниками були визначені конкретні функції, зокрема, ОСОБА_6 добровільно вступивши до складу злочинної організації, створеної ОСОБА_7 та, як її учасник, виконувала наступні функції:

- дотримувалась загальновизнаних організатором злочинної організації ОСОБА_7 правил поведінки;

- приймала активну участь у вчинюваних злочинною організацією злочинів;

- підшуковувала та залучала до складу злочинної організації учасників;

- розподіляла отримані кошти між членами злочинної організації;

- здійснювала адміністрування офісу, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Підозра ОСОБА_6 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують таку підозрювану із обумовленим кримінальним правопорушенням.

Відповідно, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для продовження застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що 17.03.2023 року у вказаному кримінальному провадженні така підозрювана повідомлена про завершення досудового розслідування, й відповідно до вимог ст.ст. 283, 290 КПК України їй надано право доступу до матеріалів досудового розслідування, й у відповідності до ч.4 ст. 176, ч.6 ст. 199 КПК України передбачене право продовження строку запобіжного заходу, адже 01.04.2023 року спливає обраний відносно неї запобіжний захід, однак закінчити досудове розслідування до вказаного строку органом досудового розслідування не виявляється можливим у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, необхідністю ознайомлення зі значною кількістю зібраних в ході досудового слідства матеріалів. Так, матеріали кримінального провадження налічує 36 томів письмових доказів, які містять відео - файли та речові докази, не надання доступу до яких, буде підставою для визнання їх недопустимими та негативно вплине на результати та порядок судового розгляду. Окрім цього, в кримінальному провадженні 16 підозрюваних, й направлення обвинувального акту до суду без проведення процедури ознайомлення з матеріалами кримінального провадження матиме наслідком визнання всіх доказів недопустимими, що вказує на необхідність часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваних, захисників та потерпілих, кількість яких становить 65 осіб, тобто існують достатні обставини, які перешкоджають виконати вимоги ст.290 КПК України та звернутись до суду з обвинувальним актом до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт та обґрунтовують необхідність продовження строку домашнього арешту, що є підставою для застосування положень ч.4 ст. 176, ч.6 ст. 199 КПК України, тому лише на підставі встановленої розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів слідчий суддя визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування, та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідність та достатність застосування, або продовження застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Встановлено, що 30.09.2022 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 01.10.2022 р. її повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190КК України.

02.10.2022 р. відносно неї слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.11.2022 р. без визначення розміру застави, а 24.11.2022 р. такий захід було продовжено до 27.12.2022 р. й вподальшому - до 28.02.2023 р., а 24.02.2023 р. відносно неї обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 01.04.2023 р., тим самим пом`якшивши запобіжний захід.

10.03.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру за ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту при його обранні, слідчий суддя вважав доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування таким підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого організованою групою злочинною організацією, що згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Метою продовження застосування до такої підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту було забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що зазначені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, й ці ризики не зменшились, вони є триваючими, й із урахуванням існування реальної ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а тому виправдовують її подальше перебування під домашнім арештом, який не є найтяжчим згідно ч.1 ст. 176 КПК України, й обраний забезпечувальний захід до неї вже був пом`якшений з тримання під вартою без права на внесення застави на цілодобовий домашній арешт.

Застосовуючи запобіжний захід необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).

ОСОБА_6 вчинила особливо тяжкий злочин згідно ст. 12 КК України, вчинений й, у тому числі, організованою групою злочинною організацією, що вказує на високий ступінь небезпеки загальносуспільних прав та інтересів.

Метою продовження застосованого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, серед яких доведені прокурором ризики, визначені у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, й які наразі існують та є триваючими, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, адже усвідомлення невідворотності реального покарання, а також тяжкості покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років з конфіскацією майна може спонукати таку підозрюваноу до переховування від органів досудового розслідування та/або суду. З - поміж іншого потерпілі, свідки, решта підозрюваних, судом не допитані, надають покази, які у своїй сукупності, підтверджують вину підозрюваної у вчиненні злочинів, тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення, вона може здійснюватися незаконний вплив на них.

Водночас, такий ризик, як вчинення нею іншого злочину, або продовження злочинної діяльності прокурором не доведений, а тому слідчим суддею при вирішенні цього клопотання не приймається до уваги, адже відсутність її працевлаштування, не може слугувати для існування такого ризику, навіть з огляду на таку підставу, адже тягар кримінального провадження буде слугувати стримуючим фактором для його запобігання.

При цьому слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вцілому обгруновані та заслуговують на увагу, зважаючи на їх високу ймовірність щодо особи такої підозрюваної, її ролі у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Так, підозрювана, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності, неявки на виклики слідчого та суду; здіснювювати незаконний впливати на свідків, потерпілих, інших підозрбваних у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, та яка має значення для кримінального провадження, й з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища.

Враховуючи те, що заявлені ризики не зменшилися і не перестали існувати, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити їх уникнення та забезпечення покладених на підозрювану обов`язків, й вони є триваючими, таке клопотання вказує на його обґрунтованість з урахуванням того, що прокурор в судовому засіданні вказав про необхідність застосування домашнього арешту у нічний час доби з метою пом`якшення запобіжного заходу такій підозрюваній.

Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу (більш м`якого), то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваної, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, й пом`якшеним запобіжним заходом з тримання під вартою на домашній арешт, вважає недостатнім застосування ще більш м`яких запобіжних заходів для запобігання обгрунтованим триваючим ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, й доводам про застосування для продовження більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на особу підозрюваної, злочинам, які нею вчинені, надавалась оцінка слідчим суддею при обранні. Інші підстави не вказані та не обґрунтовані, а тому підстав надавати їм оцінку слідчим суддею під час розгліду цього клопотання немає.

При викладених обставинах слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до підозрюваної більш м`якого, окрім домашнього арешту у нічний час доби запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим у п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України - можливим її спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду й іншому вказаному ризику - вплив на свідків, потерпілих, інших підозрюваних з метою зміни ними показів, а також, зважаючи на доведеність наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про продовження строку застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково, адже органом досудового розслідування здобуті дані про наявність такого ризику, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування так суду.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведений і такий ризик, як можливість незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваний з метою зміни ними показань.

Обговорюючи питання наявності ризиків щодо переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_6 хоча і є раніше не судимою особою, разом із тим підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину,вчиненого, й у тому числі, організованою групою злочинною організацією, що вказує на високий ступінь небезпеки загальносуспільних прав та інтересів, її ролі у вчиненні таких злочинів, усвідомлення наслідків покарання є достатньо вагомими підставами для прийняття спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також незаконний вплив на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, які не зменшились порівняно із застосованим запобіжним заходом.

З урахуванням обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у тому числі віку підозрюваної, обставин вчинених злочинів, її ролі у них та інші дані, що характеризують вказану особу, а також з огляду за суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у якому вона обґрунтовано підозрюється, високого ступеню існування триваючих вказаних ризиків, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки вказаної підозрюваної та є підставами для продовження обраного запобіжного заходу на два місяці, тобто до 30.05.2023 року, проте у нічний час доби, зважаючи у тому числі й позицію прокурора в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на вказані процесуальні норми, строк перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом, відповідає критерію розумності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176 - 177, 181, 194, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001613 від 12.06.2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 2051 КК України, підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто з 30.03.2023 року до 30.05.2023 року включно.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду,

-не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

-уникати спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до суду апелційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: