1Справа № 335/1795/23 1-кс/335/594/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000246 від 22.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду із клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на речові докази з забороною їх відчуження та розпорядження, а саме три алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен, які вилучені в ході огляду предмету 24.02.2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000246 від 22.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що в період з 01.05.2022 року по 22.02.2023 року невстановлена особа діючи в умовах воєнного часу проникла до сараю за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрала три алюмінієві бідони, які належать ОСОБА_4 , чим спричинила останньому майнову шкоду. (ЄО 2145)

Викрадені три алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 .

24.02.2023 року проведено огляд предмету в ході якого вилучено: три алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен, які надав для огляду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Слідчий вказує, що вищевказане визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що 24.02.2023 року винесено відповідну постанову.

Допитаний ОСОБА_5 пояснив, що 18.06.2022 року до нього прийшов ОСОБА_6 мешканець м. Гуляйполе та запропонував купити три алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен на, що останній погодився та придбав вище вказані алюмінієві бідони. 24.02.2023 року від працівників поліції йому стало відомо, що бідони, які він придбав у ОСОБА_7 були викрадені, після чого він надав їх для огляду та вилучення.

Опитаний ОСОБА_8 пояснив, що 16.06.2022 року він з господарчої будівлі на території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 викрав три алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен, які в подальшому продав ОСОБА_5 .

Слідчий вказує, що вилучені під час огляду предмету майно є тимчасово вилученим майном.

Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування, орган досудового розслідування вважає за необхідним накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Таким чином, метою збереження речових доказів, слідчий просила накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду предмету 24.02.2023 року.

В судове засіданні слідчий ОСОБА_3 не з`явилась, разом із тим, просила розглянути дане клопотання без її участі. На задоволенні клопотання наполягає.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, відповідно до ст. 172 КПК України, неявка власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з таких підстав.

Встановлено, що СВ Пологівським РВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000246 від 22.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що в період з 01.05.2022 року по 22.02.2023 року невстановлена особа діючи в умовах воєнного часу проникла до сараю за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрала три алюмінієві бідони, які належать ОСОБА_4 , чим спричинила останньому майнову шкоду. (ЄО 2145)

24.02.2023 року проведено огляд предмету в ході якого вилучено: три алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен, які надав для огляду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 24.02.2023 року вилученітри алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже, оскільки вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є доказом кримінального правопорушення, відповідає критеріям ст.ст. 98, 167 КПК України та може бути підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тому наявні достатні підстави для накладення на нього арешту.

Водночас, слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Також на даній стадії слідчий суддя не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказів у кримінальному провадженні, розумність, співмірність та наслідки арешту майна для власника, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для арешту вилученого майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000246 від 22.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на три алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен, які вилучені в ході проведення огляду предмету 24.02.2023 року та які на праві приватної власності належать гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , у виді тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування його арешту у встановленому законом порядку.

Покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні обов`язок забезпечити зберігання арештованого майна, згідно Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику, законному представнику, іншому власнику або володільцю вищезазначеного майна що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, якщо вони не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1