Вирок

Іменем України

10.02.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, із середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , т.м. НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2022 року близько 10.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на блокпості №3 по вул. Городоцька вул. Станційна у м. Львові, під час керування автомобілем марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції у складі: старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 ; рядового поліції ОСОБА_6 ; лейтенанта поліції ОСОБА_7 . У той самий час, продовжуючи знаходитись за вказаною вище адресою, ОСОБА_4 відмовився від запропонованого йому працівниками поліції проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» на місці зупинки керованого ним транспортного засобу, у зв`язку з чим працівниками поліції було прийнято рішення про його доставлення службовим автомобілем марки «Skoda» модель «Rapid», д.н.з. НОМЕР_3 , до закладу охорони здоров`я КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, для проведення огляду на стан сп`яніння лікарем.

У подальшому, цього ж дня, 20.09.2022 року близько 10.30 год. ОСОБА_4 , будучи неодноразово попередженим працівниками поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди, перебуваючи біля адміністративної будівлі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що по вул. Кульпарківська, 95 у м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та повернення йому посвідчення водія, під час спілкування з інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 в усній формі висловив пропозицію надати грошові кошти, після чого дістав з кишені куртки 1000 (одну тисячу) гривень та 50 (п`ятдесят) євро (що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 20.09.2022 року становило 1825 (одну тисячу вісімсот двадцять п`ять) гривень 32 копійки), які поклав на заднє сидіння службового автомобіля марки «Skoda» модель «Rapid», д.н.з. НОМЕР_3 , таким чином надавши вказаному працівнику поліції неправомірну вигоду, від прийняття якої останній відмовився.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив пропозицію надання та надав службовій особі неправомірну вигоду за вчинення цією службовою особою в його інтересах дії з використанням наданої їй влади і службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини надання неправомірної вигоди. Вказав, що 20.09.2022 року дійсно керував транспортним засобом в стані сп`яніння та був зупинений працівниками поліції на блокпосту у м. Львові. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте, він відмовився і погодився їхати з працівниками поліції для проведення огляду до медичного закладу. По дорозі на огляд, перебуваючи в патрульній машині поліції, в якій також знаходилось два працівники поліції, він неодноразово пропонував поліцейським кошти за непроходження огляду та нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП. Після відмови працівника поліції прийняти кошти і попредеження про кримінальну відповідальність він поклав такі на заднє сидіння патрульного автомобіля. Після цього працівники патрульної поліції викликали слідчо-оперативну групу. Кошти, які надавались працівнику поліції, належали ОСОБА_4 та пропонувались ним як неправомірна вигода для уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Розуміє, що вчинив неправильно, щиро кається, про вчинене шкодує, готовий понести справедливе покарання, при призначенні якого просить врахувати наявність у нього двох дітей від попереднього шлюбу та трьох дітей в новому, у якому він проживає без реєстрації такого.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи, а також речових доказів у справі.

Отже, суд вважає доведеним факт здійснення ОСОБА_4 пропозиції надання та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення цією службовою особою в його інтересах дії з використанням наданої їй влади і службового становища, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету його вчинення, зокрема бажання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, повне і беззастережне визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставини, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю ним кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, негативних характеристик не має, виховує двох дітей від попереднього шлюбу та виховує і утримує трьох дітей в новому незареєстрованому шлюбі, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 2011 року перебуває на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» у зв`язку із поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, відповідно до положень ст.89 КК України раніше не судимий.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 369 КК України у виді штрафу.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Також суд враховує, що у судовому засіданні обвинувачений клопотав, в разі призначення йому судом покарання у виді штрафу, розстрочити сплату такого у зв`язку із його матеріальним становищем, наявністю на повному матеріальному утриманні трьох неповнолітніх дітей. Щодо вказаного клопотання прокурор у судовому засіданні не заперечив, підтвердивши наявність обставин, на які посилається обвинувачений, зокрема його офіційну тимчасову непрацевлаштованість на даний час.

Оцінюючи заявлене обвинуваченим клопотання, суд вважає його обґрунтованим і таким, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 53 КК України, відповідно до яких, з урахуванням майнового стану особи, суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. А тому, підстав для відмови у задоволенні такого немає.

У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався і в обранні такого на даний час потреби немає.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід визначити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України. Зокрема, вилучені грошові кошти у сумі 1000 гривень (2 купюрами по 500 гривень купюри серії ГТ №0757695, серії АА №5197662) та 50 євро (1 купюра серії RD №), які надавалися обвинуваченим як неправомірна вигода працівникам поліції, на підставі ч.9 ст.100 КПК України підлягають конфіскації.

У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Розстрочити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., строком на 10 місяців зі сплатою рівними частинами по 1700 (одній тисячі сімсот) гривень 00 коп. щомісячно, з моменту набрання даним вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 23.09.2022 року на тимчасово вилучене майно грошові кошти, а саме: купюру номіналом 500 гривень серії ГТ №0757695; купюру номіналом 500 гривень серії АА №5197662; купюру номіналом 50 євро серії RD №.

Речові докази: 1) грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень (2-ма купюрами по 500 гривень купюри серії ГТ №0757695, серії АА №5197662) та 50 (п`ятдесят) євро (1 купюра серії RD №), які згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 20.10.2022 року передані на зберігання ПАТ КБ «Приватбанк» та прийняті згідно акту керівником Департаменту каси перерахунку ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Львові ОСОБА_8 у спецпакеті №PSP0005268, - конфіскувати в дохід держави; 2) 2 CD диски із написами «Verbatim CD-R compact disk Recordable 700 MB Львові52X speed vitesse velocidad 80 min» із записами з нагрудних камер поліцейських за 20.09.2022 року залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1