Справа № 716/1712/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000103 від 22.09.2022 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Вербівці Чернівецького району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

За рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.02.2022 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати щомісячно на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500,00 грн щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2021 року до повноліття дитини.

Однак ОСОБА_3 , діючи умисно, починаючи з 25.10.2021 року, почав злісно ухилятися від сплати аліментів: присуджені судом аліменти на дитину не сплачував, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, участі у її вихованні не приймав. При цьому, ОСОБА_3 будучи працездатною особою молодого віку не працював, на обліку у Заставнівській філії Чернівецького обласного центру зайнятості, з метою пошуку роботи, не перебував.

Внаслідок бездіяльності ОСОБА_3 за період з 25.10.2021 року по 25.10.2022 року виникла заборгованість по сплаті встановлених рішенням суду аліментів в сумі 30564,00 грн.

Кримінальна відповідальність за вказаний кримінальний проступок передбаченач.1 ст.164 КК України за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, пояснив, що з часу стягнення з нього рішенням суду аліментів однократно сплатив аліменти на утримання сина в розмірі місячного платежу, оскільки не працював, стабільного доходу, який дозволяв би йому сплачувати аліменти, не мав. Той нестабільний заробіток, який він отримував, не міг забезпечити навіть його мінімальні потреби. Додав, що розкаються у вчиненому. На теперішній час знайшов роботу по найму, що дозволить йому сплачувати щомісячно аліментні платежі та частково заборгованість, що утворилася.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік, будучи зобов`язаним сплачувати аліменти на утримання їх сина, ухиляється від їх сплати, маючи навіть мінімальний для забезпечення власного існування дохід. На суворому покаранні не наполягала, пояснила, що метою кримінального провадження вважає спонукання ОСОБА_5 до виконання обов`язків за рішенням суду про стягнення аліментів.

Враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, надані ним пояснення відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, викладеному в обвинувальному акті, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин кримінального правопорушення.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, та роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження, перевіривши та оцінивши доводи учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що діяння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України мало місце, оскільки ОСОБА_3 , будучи обізнаним про обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, про наслідки невиконання аліментних зобов`язань, офіційно не працював, будучи працездатною особою молодого віку, заходів для офіційного працевлаштування не вживав.

Скрутне матеріальне становище не може бути підставою для звільнення від виконання батьківського обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини протягом такого тривалого часу.

Дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.164 КК України кваліфіковані правильно.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України,враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарі нарколога та психіатра не перебуває.

Суд не погоджується з думкою сторони обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_3 такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Визнання вини не є достатньою ознакою для того, щоб такі пом`якшуючі обставини існували.

Під час розгляду кримінального провадження не встановлено обставин, які б свідчили про активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю злочину.

Щодо щирого каяття, суд вважає, що в даному випадку воно може проявлятися не тільки в усвідомленні обвинуваченим наслідків свого діяння, а й у намаганні змінити поведінку, вчинити більш активні дії, спрямовані виконання рішення суду про сплату аліментів, зменшення заборгованості, що виникла з вини платника.

Як встановлено під час розгляду справи, з моменту спрямування до суду обвинувального акту в листопаді 2022 року і до часу ухвалення судом вироку, ОСОБА_3 не вчинив жодних дій щодо виконання обов`язку по сплаті аліментів на утримання сина, не вчинив дій щодо офіційного працевлаштування або намагання в інший спосіб покращити своє матеріальне становище з метою виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відсутні.

Також відсутні обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 ..

Отже, з урахуванням обставин вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особи, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт і таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання для ОСОБА_3 у виді обмеження волі без реального його відбування, на чому наполягав прокурор під час розгляду кримінального провадження, на переконання суду, не буде достатнім для виправлення засудженого, оскільки не буде тим заходом примусу від держави, а лише тимчасово обмежить певні права засудженого. Крім того, суд вважає, що підстави, визначені ст.75 КК України, для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, відсутні.

Судові витрати, речові докази у кримінальному провадженні відступні.

Цивільний позов не заявлений.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи відносно обвинуваченого, не застосувалися.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин, які відбувати не більше ніж 4 (чотири) години на добу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1