Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.12.2021 скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001566, задоволено частково:

- скасовано постанову прокурора про зупинення досудового розслідування від 29.03.2021;

- зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні № 0001566 вчинити дію, передбачену п.1 ч.2 ст.283 КПК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001566, продовжений до шести місяців постановою заступника Генерального прокурора від 15.05.2019, закінчився 25.09.2019, а тому, відновивши кримінальне провадження на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 11.03.2021, якою також була скасована постанова прокурора про зупинення досудового розслідування від 30.07.2019, прокурор повинен був винести постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Оскільки постанова прокурора про зупинення досудового розслідування від 29.03.2021 винесена поза межами строку досудового розслідування, слідчий суддя скасував вказане рішення як незаконне.

Одночасно з цим слідчий суддя дійшов висновку про вчинення прокурором бездіяльності, оскільки клопотання захисника ОСОБА_6 , подане 03.11.2021 до Офісу Генеральнго прокурора, в порядку, передбаченому ст.220 КПК України, і у встановлений законом строк, розглянуто не було.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні прокурор другого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадження Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника.

Прокурор вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001566 за підозрою ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.3 ст.307, ч.3 ст.209 КК України. 29.03.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено прокурором у зв`язку з оголошенням підозрюваних в розшук. Оскільки кримінальним процесуальним законом не визначений чіткий строк на виконання прокурором обов`язку закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, вважає що така бездіяльність прокурора не може бути оскаржена під час досудового розслідування в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а тому слідчий суд мав відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника. До уточнення вимог скарги захисник порушував питання про зобов`язання прокурора прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження та винести постанову про закриття кримінального провадження. Однак слідчий суддя розглянув скаргу по суті і постановив ухвалу, яка не передбачена КПК України, зобов`язавши прокурора закрити кримінальне провадження, тобто вийшов за межі наданих йому повноважень, адже згідно з ч.2 ст.307 КПК України він вправі зобов`язати прокурора вчинити певну дію, а не прийняти процесуальне рішення про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного, що є виключними повноваженням прокурора, який згідно з ч.1 ст.36 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Крім того, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 22.01.2018. У цьому кримінальному провадженні 25.04.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень і 15.05.2019 продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 21.09.2019. 22.07.2019 матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_7 виділено в окреме провадження № 0001566, яке 25.07.2019 зупинено. 30.07.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено, того ж дня зупинено, і станом на цю дату до закінчення строку досудового розслідування залишався 1 місяць 27 днів. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2021 постанову про зупинення досудового розслідування скасовано, досудове розслідування відновлено 29.03.20121 після надходження копії ухвали до Офісу Генерального прокурора і того ж дня досудове розслідування знову зупинено. Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 внесено зміни до ст.219 КПК України, які введені в дію з 15.03.2018, і у відповідності з ними строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею. Однак ці зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін. Відомості про кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , внесені до ЄРДР 22.01.2018, а тому ці зміни не застосовуються і строк досудового розслідування не закінчився. До того ж, стаття 284 КПК України в редакції, яка діяла до 15.03.2018, не містила такої підстави для закриття кримінального провадження, як закінчення строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, і зміни до цієї норми застосовуються у часі з урахуванням вказаних раніше застережень.

Також, як стверджує прокурор, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки обмежив сторону обвинувачення у праві на отримання інформації про дату, час і місце судового засідання, внаслідок чого не забезпечив можливість обстоювати свою правову позицію засобами, передбаченими КПК України, не дослідив документи у кримінальному провадженні і протягом щонайменше двох тижнів не направляв у встановленому законом порядку судове рішення стороні обвинувачення, що обумовило неможливість його оскаржити у встановлений законом строк.

Обґрунтовуючи право на подання апеляційної скарги, вказує, що оскільки постановлення слідчим суддею ухвали про зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження нормами КПК України не передбачено, то закон не містить ані дозволу, ані заборони стосовно оскарження такої ухвали в апеляційному порядку. При цьому посилається на загальні засади кримінального провадження та висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 12.10.2017, згідно з яким у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилає положення ч.3 ст.309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК, які його гарантують.

Крім того, прокурор просить поновити строк апеляційного оскарження, поважність причин пропуску якого мотивує тим, що після виходу до нарадчої кімнати та припинення фіксації слідчий суддя повідомив, що проголошення рішення не буде і про прийняте рішення можна буде дізнатися пізніше у помічника. При зверненні на наступний день помічник судді повідомив про необхідність прибуття в інший день для отримання копії ухвали. Зі змістом прийнятого рішення прокурор ознайомився лише 30.12.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, і того ж дня ознайомився зі справою в суді та отримав копію ухвали, що підтверджується відповідною розпискою.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити; доводи захисника ОСОБА_6 , який не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою і вмотивованою; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Згідно з п.п.1, 2, 17 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

І за змістом ч.4 ст.399 КПК України на стадії прийняття апеляційної скарги суддя-доповідач вправі прийняти рішення про відмову у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке за формою і змістом відповідає вимогам закону, а саме, ст.370 КПК України, а також за умови дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.303-307 КПК України.

З огляду на те, що слідчим суддею прийнято рішення, яке не узгоджується з положеннями ст.307 КПК України стосовно повноважень слідчого судді, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає апеляційному розгляду, що узгоджується з висновком у постанові Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі № 5-142кс(15)17 та аналогічними висновками у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 (справи №№ 237/1459/17, 243/6674/17-к).

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Апеляційна скарга подана прокурором 30.12.2021, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження.

На записі на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження під час розгляду скарги, відсутнє проголошення слідчим суддею вступної та резолютивної частини ухвали після виходу з нарадчої кімнати, хоча в журналі судового засідання зазначено, що проголошення фіксувалося. До Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала надіслана 28.12.2021, оприлюднена 29.12.2021 і матеріали судового провадження не містять даних про дату отримання прокурором копії ухвали слідчого судді.

Разом з тим, доводи прокурора, якими він обґрунтовує поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, повністю узгоджуються з встановленими судом апеляційної інстанції обставинами, а тому заслуговують на увагу. Оскільки складання обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом прийнятого рішення, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин, і, зважаючи на її подання без невиправданої затримки, підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 03.11.2021 захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 направив до Офісу Генерального прокурора клопотання про закриття кримінального провадження № 0001566, в якому зазначав наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України та Офісом Генерального прокуратура здійснюються, відповідно, досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000123, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесено до ЄРДР 22.01.2018.

25.04.2019 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.207 КК України.

15.05.2019 постановою заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 21.09.2019.

22.07.2019 матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виділено в окреме кримінальне провадження № 0001566.

Постановами прокурора 25.07.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001566 зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваних, 30.07.2019 відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій і того ж дня зупинено, 11.01.2021 відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій і того ж дня знову зупинено.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2021 постанова прокурора про зупинення досудового розслідування від 30.07.2019 скасована і прокурора зобов`язано відновити досудове розслідування.

29.03.2021 на виконання цієї ухвали досудове розслідування відновлено і того ж дня без проведення слідчих дій знову зупинено.

Враховуючи те, що згідно з ч.5 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, захисник стверджував, що строк досудового розслідування закінчився 25.09.2019, а тому у прокурора виник обов`язок закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Вказане клопотання отримано Офісом Генерального прокурора 04.11.2021.

Оскільки в порядку та строк, що визначені ст.220 КПК України, відповідь на клопотання отримано не було, 16.11.2021 захисник ОСОБА_6 подав скаргу слідчому судді на бездіяльність прокурора, в якій, посилаючись на п.1 ч.1 ст.303, п.1 ч.2 ст.283 КПК України, просив:

- визнати протиправною бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора щодо не закриття кримінального провадження № 0001566;

- скасувати постанову прокурора від 29.03.2021 про зупинення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні;

- зобов`язати прокурора відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001566;

- зобов`язати прокурора прийняти рішення про закриття кримінального провадження № 0001566 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.307 КК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст.219 КПК України, про що винести постанову та внести відповідні відомості до ЄРДР.

У заяві про уточнення вимог скарги від 09.12.2021 захисник виклав останню вимогу в такій редакції: зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні № 0001566 вчинити дію, передбачену п.1 ч.2 ст.283 КПК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Слідчий суддя встановив, що 10.11.2021 захиснику направлено лист № 31/2/2-112728вих21 за підписом прокурора ОСОБА_5 , яким відмовлено у задоволенні клопотання, і станом на день звернення зі скаргою та станом на день її розгляду не надано відомості щодо розгляду вказаного клопотання та винесення рішення, передбаченого ст.220 КПК України, у встановлений цим Кодексом строк, з чого вбачається бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання, і, погодившись з доводами, викладеними у скарзі захисника, частково задовольнив її.

Крім того, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.3 ст.307 КК України, за якими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру, внесені до ЄРДР 11.10.2018 за №№ 0002493, 0002494, 0002495, тобто після введення в дію змін до ч.1 ст.284 та ст.219 КПК України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, а тому ці зміни застосовуються до кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , незважаючи на те, що після їх реєстрації в ЄРДР вони були об`єднані з кримінальним провадженням № 0000123, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесено до ЄРДР 22.01.2018.

З огляду на викладене, положення ч.5 ст.219 КПК України, згідно з якою строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, та з урахуванням ухвали слідчого судді Печерського районного суду від 11.03.2021, слідчий суддя дійшов висновку, що шестимісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001566 закінчився 25.09.2019, а тому на підставі ст.ст.219, 284 КПК України прокурор повинен був винести постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, і постанова прокурора про зупинення досудового розслідування від 29.03.2021 підлягає скасуванню як така, що винесена поза межами строку досудового розслідування.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 1 вказаної статті, яким керувався слідчий суддя, предметом оскарження може бути бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, дійсно, клопотання захисника про закриття кримінального провадження № 0001566 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування не було розглянуто прокурором в порядку, передбаченому ст.220 КПК України, і у встановлений законом строк.

Між тим, зміст та вимоги скарги захисника свідчать про те, що він не оскаржував бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання, тобто нездійсненні дій, зобов`язання вчинити які закон пов`язує з певними строками, яка може бути предметом оскарження, оскільки не порушував перед слідчим суддею питання про зобов`язання прокурора вчинити процесуальну дію, зокрема, розглянути клопотання.

Вимога скарги про зобов`язання прокурора у кримінальному провадженні № 0001566 вчинити дію, передбачену п.1 ч.2 ст.283 КПК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, фактично, є вимогою про зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням після повідомлення особі про підозру строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, і саме з цим пов`язана вимога про скасування постанови прокурора про зупинення досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто саме прокурор, який, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, визначає, чи наявні підстави для здійснення вказаних раніше дій. І закон не пов`язує обов`язок прокурора закрити кримінальне провадження з конкретно визначеними строками.

Отже, така бездіяльність не може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.303 КПК України.

А тому, встановивши факт бездіяльності уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання, та одночасно з цим зобов`язуючи прокурора, який згідно з ч.1 ст.36 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, з урахуванням висновків суду про те, що строк досудового розслідування після повідомлення особі про підозру закінчився, вчинити дію, передбачену п.1 ч.2 ст.283 КПК України, якою є закриття кримінального провадження, що оформлюється рішенням у формі постанови, слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень і постановив ухвалу, яка не передбачена кримінальним процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, викладені в ухвалі слідчого судді висновки щодо предмету оскарження не відповідають фактичним обставинам провадження, ухвала слідчого судді про часткове задоволення скарги постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з ст.ст.407, 409, 411 КПК України є підставами для її скасування та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 .

А тому апеляційна скарга прокурора, який просить скасувати ухвалу слідчого судді і відмовити в задоволенні скарги, при цьому одночасно вказує, що слідчий суддя повинен був відмовити у відкритті провадження з огляду на викладені раніше обставини, підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2021 року, якою частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0001566, скасувати.

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3