Провадження № 1-кс/947/247/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі), ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000507 від 22.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.368 ч.3 КК України, щодо вимагання та отримання посадовими особами Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) спільно з посадовими особами Нижньодністровського національного природного парку неправомірної вигоди за безперешкодний незаконний вилов водних живих ресурсів на території Нижньодністровського національного природного парку тане притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Як вбачається з клопотання, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 02.12.2022 у період часу з «16» год. «10» хв. по «17» год. «17» хв. проведено обшук адміністративної будівлі Державна екологічна інспекція Південно - Західного округу (Миколаївська та Одеська області), адреса знаходження адміністративної будівлі: м. Одеса, Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, буд. 22 на підставі ували слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.11.2022, в ході якого слідчим встановлено та вилучено: копія протоколу про адміністративне правопорушення за № 000101 від 18.04.2022 на 1 арк.; орієнтовний розрахунок розміру відшкодування збитків до адміністративного протоколу за № 000101 від 18.04.2022 на 2 арк.; акт про вилучення знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 21.07.2022 за № 000016 на 1 арк.; опис знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 21.07.2022 за № 000016 на 1 арк.; акт прийому-передачі від 21.07.2022 за № 000016 на 1 арк.; акт про вилучення знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 05.08.2022 за № 000017 на 1 арк.; опис знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 05.08.2022 за № 000017 на 1 арк.; акт прийому-передачі від 05.08.2022 за № 000017

на 1 арк., які вилучені слідчим і поміщені до сейф-пакету В2008830, який підписано учасниками слідчої дії та в подальшому визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор просила розглянути клопотання без її участі, звернувшись до суду з відповідною заявою.

Слідчим надано листа про повідомлення власника про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вилучене майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування, на наступні речі та документи: копію протоколу про адміністративне правопорушення за № 000101 від 18.04.2022 на 1 арк.; орієнтовний розрахунок розміру відшкодування збитків до адміністративного протоколу за № 000101 від 18.04.2022 на 2 арк.; акт про вилучення знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 21.07.2022 за № 000016 на 1 арк.; опис знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 21.07.2022 за № 000016 на 1 арк.; акт прийому-передачі від 21.07.2022 за № 000016 на 1 арк.; акт про вилучення знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 05.08.2022 за № 000017 на 1 арк.; опис знарядь незаконного добування (заготівлі) природних ресурсів від 05.08.2022 за № 000017 на 1 арк.; акт прийому-передачі від 05.08.2022 за № 000017

на 1 арк.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1