Справа № 330/884/22
Провадження № 1-кп/333/16/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Запоріжжя Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 .

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду,

клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого,

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну умов домашнього арешту, а саме, щодо перебування під домашнім арештом в час з 21-00 год. по 06-00 год. наступного дня,

заявлене по кримінальному провадженню № 0001891 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилося кримінальне провадження № 0001891, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 19 липня 2022 року № 159, територія Мелітопольського району Запорізької області входить до вказаного Переліку.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

В межах своєї компетенції Комунарський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

В межах вищевказаного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк якого закінчується 21.01.2023 р. Внаслідок об`єктивних обставин, суд не має можливості розглянути вищевказане кримінальне провадження до закінчення дії строку вищевказаного запобіжного заходу.

16.01.2023 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ще на 2 місяці, з посиланням на те, що ризик, передбачений ст. 177 КПК України, що обвинувачений може переховуватися від суду, продовжує існувати і на теперішній час.

В судовому засіданні прокурор підтримала своє клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Обвинувачений та його захисник заявили клопотання про зміну умов запобіжного заходу, а саме, просили визначити часовий період перебування обвинуваченим під домашнім арештом з 21-00 год. по 06-00 год. наступного дня, посилаючись на необхідність проходження обвинуваченим лікування.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника, вважає його необґрунтованим.

В судовому засіданні, допитані в якості свідків, за клопотанням сторони захисту, - батько обвинуваченого ОСОБА_4 та його мачуха ОСОБА_7 , пояснили, що обвинувачений наразі потребує лікування, йому неодноразово викликали швидку допомогу, але в зв`язку з цілодобовим домашнім арештом, він не може відвідувати лікаря.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в клопотанні обвинуваченого та його захисника слід відмовити, з наступних підстав.

Частинами 1, 2 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.181 КПК України в якості запобіжного заходу може бути застосований домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років. Обвинувачений не працевлаштований, неодружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, тимчасово мешкає зі своїм батьком та мачухою в смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, його постійне місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території - смт. Мирне, Мелітопольського району, Запорізької області.

З огляду на вищевказане, враховуючи характер висунутого обвинувачення, наявність слабких соціальних зв`язків у обвинуваченого, тяжкість можливого покарання за інкримінований ОСОБА_4 злочину, суд приходить до висновку, що ризик того, що обвинувачений може переховатися від суду продовжує існувати і на теперішній час. Даний ризик, в умовах воєнного стану, який діє в України, є досить вагомим.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну часового періоду перебуванням обвинуваченим під домашнім арештом не підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений не позбавлений можливості звертатись до суду із заявами про надання дозволу на залишення місця цілодобового домашнього арешту в певну дату та час для отримання належного лікування за медичними показаннями лікарів та відповідним документальним підтвердженням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що необхідно продовжити строк обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ще на 2 місяці, з метою забезпечення його процесуальної поведінки та запобігання його можливим спробам переховуватись від суду.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну умов домашнього арешту, а саме, щодо перебування під домашнім арештом в час з 21-00 год. по 06-00 год. наступного дня, - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, починаючи з 19 січня 2023 р. до 19 березня 2023 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням на нього обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Датою закінчення дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків визначити 19.03.2023 р.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до положень ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1