Справа№ 953/7447/22
н/п 1-кп/953/1034/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Харкові кримінальне провадження № 0003409 від 21.11.2022 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкаи с. Комарівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, працюючої у Вишнівській гімназії Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_4 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п.п. 1. 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX). від 14.12.1974 № 3314 (XXIX). підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій. Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ, дію якого продовжено по теперішній час.

У період з 26 лютого по середину вересня 2022 року с. Вишнева, Ізюмського району, Харківської області було окуповане підрозділами держави-агресора.

З початку військової агресії РФ, на територіях, які опинилися в окупації, зокрема на території с. Вишнева. Ізюмського району, Харківської області, представники держави-агресора створили незаконні органи влади, які поширювали, встановлювали та закріплювали владу Російської Федерації на місцях.

10.06.2022 головою т.зв. «временной гражданской администрации Харьковской области» ОСОБА_5 видано наказ № 9/22 від 10.06.2022. згідно якого затверджено утворення районних окупаційних адміністрацій держави-агресора на тимчасово окупованій території Харківської області, а саме: т.зв. «временной гражданской администрации Волчанского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Вовчанськ), т.зв. «временной гражданской администрации Ізюмского района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Ізюм), т.зв. «временной гражданской администрации Куп`янського района Харьковской области» (адміністративний центр у м. Куп`янськ), т.зв. «временной гражданской администрации ІНФОРМАЦІЯ_2 » (адміністративний центр у сел. Козача Лопань).

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи на території Ізюмського району Харківської області, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше початку березня 2022 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, надала добровільну згоду на зайняття посади у незаконному окупаційному органі, а саме посаду «секретаря самопроголошеної адміністрації с. Вишнева Ізюмського району Харківської області».

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного наміру ОСОБА_3 у березні 2022 року. перебуваючи на території тимчасово окупованого с. Вишнева, Ізюмського району, Харківської області, добровільно зайняла посаду «секретаря самопроголошеної адміністрації с. Вишнева Ізюмського району Харківської області» під керівництвом призначеного окупаційною владою старости села Вишнева ОСОБА_6 , яка не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 у період з березня - до середини вересня 2022 року, перебуваючи на території с. Вишнева Ізюмського району Харківської області, за погодженням з окупаційною адміністрацією, здійснювала заходи наступного характеру: готувала та подавала до районної ВЦА окупаційної влади РФ списки місцевих мешканців, які не евакуювались, отримували чи відмовлялись від отримання так званої «гуманітарної допомоги РФ»; на організованих зборах селян ініціювала збір документів на земельні паї мешканців села для начебто їх переоформлення під стандарти російського законодавства; у зв`язку з наявністю списків осіб, що мешкають у с. Вишнева, Ізюмського району, Харківської області передала їх окупаційній владі, чим сприяла організації проведення незаконних виборів.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, за участі захисника адвоката ОСОБА_7 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинуваченій роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи, що обвинуваченою надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, вона правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, про що обвинуваченою ОСОБА_3 надано відповідну заяву, та розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 111-1 КК України колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, - в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судима, проживає та зареєстрована в с. Винева, Ізюмського району, Харківської області, працевлаштована у Вишнівській гімназії Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання за скоєне в межах пред`явленого, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, а також враховуючи інші обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 і попередження вчинення нею нових правопорушень призначення їй покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачуються і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при постановленні вироку суди мають обговорювати питання про застосування поряд основним покаранням відповідного додаткового, оскільки додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами.

Питання про доцільність призначення факультативного додаткового покарання вирішується за розсудом суду з урахуванням обставин конкретної справи і з обов`язковим мотивуванням у вироку прийнятого рішення.

При вирішенні питання щодо додаткового покарання у виді конфіскації майна суд приходить до висновку про відсутність підстав для його застосування, так як в ході досудового розслідування вжитими дізнавачем заходами у підозрюваної ОСОБА_3 не виявлено майна, яке підлягало б конфіскації.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (проступків).

Процесуальні витрати та речові докази відсутні, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 у ОСОБА_10 у, ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та/або місцевого самоврядування на строк 10 /десять/ років без конфіскації майна.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору направити копію вироку.

Суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12