ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/846/23 Номер провадження 1-кп/636/754/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0002515 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Чкаловське Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 111-1 КК України за встановлених досудовим розслідуванням обставин:

ОСОБА_3 , перебуваючи на території тимчасово окупованого смт Чкаловське Чугуївського району Харківської області не раніше липня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, добровільно зайняв посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, після незаконного вторгнення на територію України збройних сил рф та фактичної окупації смт Чкаловське Чугуївського району Харківської області, у липні 2022 року у громадянина України ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме у липні 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, біля будинку культури в смт Чкаловське Чугуївського району Харківської області було зібрання мешканців вищевказаного населеного пункту , на якому вирішувались питання, пов`язані з побутовим життям села, гуманітарною допомогою. Будучи присутнім на вказаному зібранні, ОСОБА_3 добровільно вирішив бути представником смт Чкаловське, про що наголосив мешканцям цього селища.

Таким чином, в липні 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, місцевими мешканцями було обрано ОСОБА_3 представником смт Чкаловське Чугуївського району Харківської області, який в подальшому добровільно погодився вирішувати проблеми, що виникали у мешканців селища в період окупації. Того ж дня, невідомими слідству особами з числа окупаційної адміністрації держави-агресора м. Балаклія було затверджено ОСОБА_3 на посаду представника смт Чкаловське Чугуївського району Харківської області, який продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, перебуваючи на посаді представника вищевказаного селища, збирав від мешканців села заяви побутового та гуманітарного характеру, передавав їх в окупаційну адміністрацію, що була розташована в м. Балаклія, а також їздив до окупаційної адміністрації в м. Балаклія для прийняття участі в зборах, на яких проголошував вищевказані проблеми мешканців селища.

Наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільному зайнятті посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_3 суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його відношення до скоєного кримінального проступку та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування в межах санкції відповідної частини статті без конфіскації майна.

Дійшовши до висновку про можливість не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у вказаному провадженні відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2022 року на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон чорного кольору «Redmi 9C NFC», IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 , модель: M2006C3MNG, із сім-карткою з № НОМЕР_3 , підлягає скасуванню.

Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_3 під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» змінити, звільнивши його з-під варти негайно та до набрання вироку законної сили обрати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 12 (дванадцять) років без конфіскації майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_3 під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор » змінити, звільнивши його з-під варти негайно та до набрання вироку законної сили обрати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися за межі Харківської області без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-мобільний телефон «Redmi 9C NFC» чорного кольору з IMEI1 НОМЕР_1 , з IMEI2 НОМЕР_2 , модель: М2006С3МNG з сім-картою № НОМЕР_3 повернути законному власнику ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2022 року на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон чорного кольору «Redmi 9C NFC», IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 , модель: M2006C3MNG, із сім-карткою з № НОМЕР_3 , скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1