У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової

палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станькова Івано-Франківської області, мешкає в АДРЕСА_1 , є таким що не має судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000012.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 січня 2022 року відносно ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.03.2023 р., з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених в ухвалі про обрання запобіжного заходу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого суді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі, у вигляді домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Апелянт стверджує, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України.

На думку захисника, стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце мешкання у м. Миколаєві, наміру впливати на свідків не має, а ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень є надуманим.

Апелянт вказує на те, що тяжкість кримінального правопорушення, не може бути єдиною підставою для висновку, про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, зокрема, у виді домашнього арешту, що цілком забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

На думку захисника визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 .

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, займався незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичного засобу «метадон» та сильнодіючого лікарського засобу «димедрол», а саме, спільно з ОСОБА_8 , яка виконувала функцію «оператора» (спілкувалась за допомогою засобів мобільного зв`язку з покупцями), незаконно придбавав, зберігав за місцем мешкання та збував наркотичні засоби та сильнодіючий лікарський засіб, шляхом розкладання їх у схованки в м. Миколаєві, далі інформував ОСОБА_8 про місцезнаходження наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, для передачі цієї інформації покупцям.

25.10.2022 р. 10.21 год. « ОСОБА_9 », діючи під контролем працівників поліції, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, як покупець, з використанням мобільного телефону, здійснив вхід до месенджеру «Телеграм» за посиланням на канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому адміністратором є ОСОБА_8 , звернувся до неї, з приводу придбання наркотичного засобу «метадон».

Після узгодження придбання « ОСОБА_9 » наркотичного засобу, о 10.23 год. ОСОБА_8 надала « ОСОБА_9 » вказівку оплатити 6 525 грн. за наркотичний засіб за реквізитами абонентського номеру (поповнення рахунку).

Після цього, ОСОБА_8 телефоном зв`язалась з ОСОБА_5 та повідомила йому про необхідність залишення, для нового покупця, у «схованці» 3 грамів «метадону».

Того ж дня, о 10.35 год. ОСОБА_5 , виконуючи вказівку ОСОБА_8 , за адресою м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 12-а, позаду магазину «Продукти» у палісаднику, під каменем, залишив «закладку», в якій містився пакунок з наркотичним засобом «метадон» та сильнодіючим лікарським засобом «димедрол».

В свою чергу, « ОСОБА_9 », виконуючи отриману від ОСОБА_8 вказівку переведення грошових коштів за придбання наркотичного засобу, здійснив часткову оплату грошових коштів у сумі 5 325 грн. на вказаний ОСОБА_8 абонентський номер. В подальшому ОСОБА_8 надала інші реквізити абонентського номеру для повного розрахунку за наркотичний засіб. В свою чергу « ОСОБА_9 », отримавши від ОСОБА_8 реквізити нового абонентського номеру, перерахував на нього 1 200 грн. про що повідомив останню.

О 10.54 год. ОСОБА_8 , за допомогою каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в Інтернет месенджері «Телеграм» надіслала « ОСОБА_9 » текстове повідомлення про місце розташування схованки з наркотичним та сильнодіючим лікарським засобами «6к 8 марта 12а зади магазину под кирпичем белая бумажка».

Об 11.20 год. « ОСОБА_9 », прибувши за адресою, наданою йому ОСОБА_8 , у зазначеному місці виявив та вилучив згорток, в якому містився полімерний пакунок з 3 згортками в ізоленті чорного кольору, який об 11.22 год. добровільно видав співробітникам правоохоронних органів.

За висновком експерта № СЕ19/115-22/8814-НЗПРАП від 03.11.2022 р., придбана і добровільно видана « ОСОБА_9 »25.10.2022 р., за вказаних обставин, речовина є порошкоподібною та містить у своєму складі наркотичний засіб «метадон» масою 1,4586 та сильнодіючий лікарський засіб «димедрол» масою 0,6358 гр.

Отже, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , незаконно придбали, зберігали, з метою збуту, а також незаконно збули наркотичний засіб «метадон» масою 1,4586 та сильнодіючий лікарський засіб «димедрол» масою 0,6358 гр., отримавши за це грошові кошти у сумі 6 525 грн.

07.12.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, та 09.12.2022 р., ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.02.2023 р.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставами для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати, а для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема розсекретити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, виконати вимоги ст. 290 КПК України, виконати інші слідчі дії.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, кількість епізодів злочинної діяльності, які інкримінуються підозрюваному, дані про його особу, який в іншому кримінальному провадженні ухилявся від слідства та суду та перебував у розшуку, не працює, не має реєстрації на території м. Миколаєва, обставини справи, які з часу обрання підозрюваному запобіжного заходу не змінились, а підтверджені ризики не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе що обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, перебував у розшуку в іншому кримінальному провадженні за підозрою у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень, не працює та не має законних джерел доходу, досудовим розслідуванням не встановлені всі обставини та всі свідки інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Тяжкість кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу підозрюваного та необхідність проведення досудовим розслідуванням ряду процесуальних дій, зокрема встановлення інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, а також можливих свідків, відшукання грошових коштів отриманих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому доводи захисника про відсутність вказаних ризиків є безпідставними.

За наведених обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про необхідність продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце мешкання в м. Миколаєві не спростовують висновків суду про можливість вчинення останнім дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Що стосується оскаржуваного захисником розміру застави, то апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і, щодо особи підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину застава визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави, за умови внесення якої ОСОБА_5 підлягав би звільненню з під варти, оскільки, при застосуванні запобіжного заходу сума застави в розмірі 536 800 грн. визначена з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його мотиву та тяжкості, особи ОСОБА_5 та його матеріального стану. При цьому стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів того, що станом на даний час вказані обставини змінилися.

Отже, доводи захисника про те, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного є безпідставними.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ______________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3