Справа № 947/3027/23
Провадження № 1-кп/947/711/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 12.01.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотарівка Шахтарського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2023 року за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75 звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 12.01.2023 року приблизно о 14 годині 32 хвилини біля магазину «Таврія В» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 120, побачив у правій руці свого знайомого ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «LG» в чохлі чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 , після чого у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння цим майном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою.

Після цього, приблизно через 1 хвилину, за вказаною адресою ОСОБА_5 реалізуючи протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння вищевказаним майном шляхом зловживання довірою попросив ОСОБА_6 передати йому (тобто ОСОБА_5 ) вказаний мобільний телефон під приводом здійснити телефонний дзвінок, запевнивши ОСОБА_6 , до поверне даний мобільний телефон через 3 хвилини.

Потім, ОСОБА_6 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 , добровільно передав останньому в праву руку свій мобільний телефон марки «LG» - вартістю 1000 гривень, в чохлі чорного кольору вартістю 100 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 - вартістю 30 гривень, на рахунку якого було 10 гривень. Заволодівши цим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_5 втік з даним майном, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1140 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією його дій погодився.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 єпослідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву, відповідно до якої просить проводити судове засідання без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, зокрема: письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 та матеріалів, дослідження яких є необхідним для вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України,суд визнає: щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв кримінальний проступок, усвідомив протиправність своєї поведінки, щиро покаявся, має постійне місце проживання, а тому вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства і до нього при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати покарання у вигляді громадських робіт.

Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним та достатнім для виправлення винного і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_5 не є особою, на яку розповсюджується обмеження, передбачені ч. 3 ст. 56 КК України.

Також, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого покарання у виді штрафу, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження, відомості щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_5 відсутні, дані про його дохід у матеріалах провадження також відсутні, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, воно становитиме для нього особистий надмірний тягар.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за № 7 коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ч. 1 ст. 190 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2023 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 рік - виконувати самостійно.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «LG» сірого кольору IMEI НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 , а DVD-R диск із відеозаписом камери відео спостереження, розташованої на зовнішній території супермаркету «Таврія В» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 120 на якому зафіксована подія від 12.01.2023 року за період часу з 14:26 години по 14:40 годину на якій наявний факт заволодіння майном належним потерпілому ОСОБА_6 шляхом обману - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1