ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/6311/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/279/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участі прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 03 квітня 2023 року включно, без визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування свого апеляційного прохання захисник послався на те, що існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України не доведено, а висновки суду про їх доведеність гуртуються на припущеннях. На думку захисника висновки суду про наявність обґрунтованої підозри є безпідставними, оскільки висунута підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України спростовуються показаннями свідків, а також висновком психофізіологічного дослідження. Наголосив, що підозрюваний не вчиняв дій передбачених ч.6 ст.111-1 КК України, а навпаки займаючи посаду директора Вовчанського будинку культури вживав заходів щодо збереження майна та захисту життя та добробуту співробітників цього закладу, неодноразово висловлював свою позицію щодо підтримки Збройних Сил України та виражав невдоволеність окупаційними військами. Зазначив, що слідчим суддею не прийнято до уваги похилий вік ОСОБА_8 , наявність вищої освіти, відсутність судимостей та притягнення до кримінальної відповідальності, а також наявності в нього матері похилого віку, та хворої дружини, які потребують догляду. Наголосив, що у ОСОБА_8 відсутній закордонний паспорт та наявні міцні соціальні зв`язку в Харківській області, що свідчить про відсутність ризику його переховування від органів досудового розслідування та суду. На думку захисника ризик впливу на свідків відсутній, оскільки вони вже допитані органами досудового розслідування, а наявність ризику знищення речей чи документів достатнім чином не підтверджено стороною обвинувачення.

Також зазначив, що за час тримання ОСОБА_8 під вартою до нього неодноразово застосовувалися фізичне насилля з боку його співкамерників, а також погрози вбивством щодо нього та членів його родини, що підтверджується витягом з ЄРДР за фактом нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, а тому на думку захисника подальше перебування ОСОБА_8 під вартою може створювати загрозу його життю.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України, за який останньому може бути призначено покарання до 12 років позбавлення волі.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що вказане кримінальне правопорушення відповідно до пред`явленої підозри мало місце під час воєнного стану, який діє по всій території України з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, а також того, що ОСОБА_8 підозрюється в організації та проведенні заходів політичного характеру, здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, на думку колегії суддів у цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, а також у збереженні життів громадян України, військовослужбовців та інших осіб, які перебувають на території України.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

За таких обставин, посилання сторони захисту на недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

До того ж, враховуючи, що ОСОБА_8 згідно пред`явленої підозри може мати тісні зв`язки з особами, які були представниками окупаційною адміністрацією, існує певна імовірність, що в разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 буде мати змогу вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме незаконний перетин кордону України, за допомогою таких осіб.

Посилання захисника на відсутність в ОСОБА_8 закордонного паспорту, як на обставину, яка підтверджує відсутність зазначених ризиків, в даному випадку є безпідставними, оскільки внаслідок військової агресії російської федерації проти України, значна частина кордону України не контролюється.

Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, а також позитивних характеристик, в даному конкретному випадку недостатньо свідчить про можливість належного виконання підозрюваним своїх процесуальних прав та обов`язків, в разі обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника на фізичне насилля до ОСОБА_8 з боку його співкамерників, а також погрози вбивством щодо нього та членів його родини, як на можливе існування загрози його життю, то зазначене не може бути підставою для обрання щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а може бути лише підставою для звернення до керівництва ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та правоохоронних органів щодо вжиття заходів та усунення ймовірної загрози його життю.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри, з посиланням на зміст висновку психофізіологічного дослідження та показань свідків та їх аналізуванням, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки аналіз та оцінка доказів не входить до повноважень слідчого судді та суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про обрання чи продовження запобіжного заходу та може бути предметом безпосереднього дослідження в суді першої інстанції під час судового розгляду.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків досудового розслідування.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: