Справа № 439/967/22 Провадження № 1-кп/439/129/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000079 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди Львівської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, адреса реєстраційного обліку та місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , судимого: 02 квітня 2012 року Бродівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; 25 жовтня 2016 року апеляційним судом Львівської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік 2 місяці; 22 березня 2017 року Бродівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки 1 місяць; 09 квітня 2021 року Бродівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 місяців; 15 липня 2022 року Бродівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 246, ч. 1 ст. 125, ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк три роки (вирок набрав законної сили 25 жовтня 2022 року, на його виконання ОСОБА_4 на цей час не затриманий),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого відносно нього на підставі постанови судді Бродівського районного суду від 23 листопада 2021 року, 17 липня 2022 року без дозволу ВП № 1 Золочівського РВП самовільно залишив своє місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виїхавши у м. Червоноград та м. Радехів Червоноградської області, та перебував за межами Золочівського району до 26 липня 2022 року.

Указаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в учиненому кримінальному проступку визнав повністю.

Пояснив, що в липні 2022 року, з метою уникнення поліцейського контролю, виїхав з постійного місця проживання на територію Червоноградського району, де перебував приблизно 10 днів. Про виїзд орган Національної поліції не повідомляв, відповідного дозволу не отримував. Про встановлені, згідно з постановою судді, правила адміністративного нагляду знав і розумів наслідки їх порушення.

У вчиненому щиро розкаявся.

Дослідження інших доказів, окрім показів обвинуваченого, даних, які характеризують його особу, суд визнає недоцільним, так як фактичні обставини (подія кримінального правопорушення, винуватість ОСОБА_5 , наслідки кримінального проступку, тощо) ніким не оспорюються, зміст цих обставин правильно розуміють сторони сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції не має.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості й суспільної небезпеки вчиненого кримінального проступку та його наслідків (зокрема час, протягом якого ОСОБА_4 порушувалися встановлені обмеження); особу винного (який був неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності, на день ухвалення цого вироку має п`ять непогашених судимостей, належної оцінки своєї поведінки не зробив скоїв нове кримінальне правопорушення через незначний час після ухвалення відносно нього попереднього вироку), його вік, сімейний стан, посередню характеристику; обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; вид та строк покарання, призначеного та невідбутого за попереднім вироком.

Обставиною, яка обтяжує покарання, стороною обвинувачення визначений рецидив злочинів.

Визнання цієї обставини такою, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, не узгоджується з положеннями ст. 12 КК України.

Суд вважає, що ОСОБА_4 повинне бути призначене покарання у виді арешту в мінімальних розмірах, визначених санкцію ст. 395 КК України, остаточне визначене за сукупністю вироків, та визнає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого в умовах обмеження волі, здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Керуючись ст.ст. 373 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк один місяць.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 15 липня 2022 року, та визначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк три роки 5 днів.

Строк покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити сторонам.

Суддя ОСОБА_1