Справа № 191/570/23
Провадження № 1-в/191/60/23
У Х В А Л А

іменем України

21 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 12.06.2019 за ч.1 ст.263,ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, початок строку відбування покарання 02.07.2019, кінець строку 02.08.2023,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений до початку судового засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник адміністрації ДУ «Синельниківська ВК (№94)» ОСОБА_5 до початку судового засідання надав заяву про розгляд клопотання засудженого без його участі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Суд, з урахуванням думки прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини проти власності. Дві третини покарання відбув станом на 22.03.2022.

Згідно з наданою характеристикою на засудженого ОСОБА_4 , довідкою за особовою справою №32-Я-22 та Єдиним реєстрів боржників, останній, перебуваючи з 04.07.2019 в СІЗО м.Запоріжжя, зарекомендував себе посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 10.07.2019 перебував у К/КВ №101, характеризувався позитивно, мав 2 заохочення, стягнень не мав. З 27.05.2022 відбуває покарання в ДУ «Синельниківська ВК (№ 94), характеризується посередньо, не працевлаштований, але залучається до робіт з благоустрою установи. Не допускає порушення встановленого порядку відбування покарання, стягнень та заохочень не має. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Крім цього ОСОБА_4 є боржником за виконавчим листом Приазовського районного суду Запорізької області у Приазовському відділі ДВС у Мелітопольському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

16.11.2020 на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України як особі, що не стає на шлях виправлення. 31.08.2021 на засіданні адміністративної комісії установи відмовлено в застосуванні ст.82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення. 15.06.2022 на засіданні адміністративної комісії установи відмовлено в застосуванні ст.81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому, також враховує, що засуджений на даний час не працевлаштований, має 2 заохочення отримані у 2019 та 2020 роках під час перебування К/КВ №101, стягнень не має, після відмови адміністрації ДУ «Синельниківська ВК (№94)» у застосування умовно-дострокового звільнення не отримав жодного заохочення. Щодо дотримання правил внутрішнього розпорядку і залучення до робіт з благоустрою території установи суд зазначає, що це є обов`язком засудженого та не може свідчити про безумовне виправлення засудженого.

Таким чином, на даний час, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_6 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, та можна було б вважати, що засуджений довів своє виправлення. Враховуючи, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1