печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_18,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_19,

прокурора ОСОБА_20,

захисника ОСОБА_21,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_22 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001132 від 04.09.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_18 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_22, за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_20 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001132 від 04.09.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 04.09.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 60 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Указом Президента України від 18 квітня 2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 строком на 30 діб тобто до 24.05.2022. Указом Президента України від 18 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 25.08.2022. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб - до 21 листопада 2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_1 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану.

Так, 09.09.2022 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, приїхав до центральної частини міста Києва, а саме до зупинки громадського транспорту поблизу Поліклініки № 1 Печерського району, що за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 2, де знаходився там.

В подальшому, 09.09.2022 приблизно о 22 год. 20 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 , маючи на меті прямий умисел та корисливі мотиви на незаконне збагачення, в умовах воєнного стану з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок коштів іншої особи, таємно витягнув з кишені куртки ОСОБА_2 , мобільний телефон марки iPhone 11 Black, 64 Gb ІМЕІ НОМЕР_1 вартість якого приблизно 9500 грн.00 коп. та мобільний телефон Iphone 12 Black 128 Gb,ІМЕІ НОМЕР_2 вартість якого приблизно 12800 грн. 00 коп., тим самим заволодів майном останнього.

Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, в умовах воєнного стану, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_1 виник злочинний умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи в умовах воєнного стану.

Так, 09.09.2022 приблизно о 22 год. 05 хв. ОСОБА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, приїхав до центральної частини міста Києва, а саме до зупинки громадського транспорту поблизу Поліклініки № 1 Печерського району, що за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 2, де знаходився там з метою нападу на осіб та подальшого заволодіння їх майном, попередньо заготовивши балончик з рідиною сльозоточивої та дратівливої дії.

В подальшому, 09.09.2022 приблизно о 22 год. 10 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 , маючи на меті прямий умисел та корисливі мотиви на незаконне збагачення, з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок коштів іншої особи, підійшов впритул до потерпілого ОСОБА_3 , дістав балончик з рідиною сльозоточивої та дратівливої дії та направив її в обличчя потерпілому, після чого витягнув з лівої кишені штанів ОСОБА_3 мобільний телефон марки iPhone XS max 256 Space Gray, IMEI НОМЕР_3 , з сім - картою стільникового зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 , тим самим заволодів майном останнього.

З метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_1 утримуючи при собі викраде майно, перебіг дорогу в бік метро Арсенальна, сів у таксі та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а майно обернув на свою користь та розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 17 048 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи в умовах воєнного стану, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Поряд з цим, встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перебувають на посадах оперуповноважених УКР ГУНП у м. Києві, які за змістом ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відносяться до правоохоронних органів.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

14.09.2022 приблизно о 12:30 год., на виконання доручення по кримінальному провадженню №0001185 від 10.09.2022 за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, наданого в порядку ст. 41 КПК України, щодо встановлення осіб причетних до вчинення даного злочину, оперуповноважені УКР ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , здійснили виїзд за адресою тимчасового проживання особи імовірно причетної до вчинення даного злочину: АДРЕСА_1 . Прибувши до вказаного будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помітили ОСОБА_1 .

Вважаючи, що ОСОБА_1 причетний до вчинення злочину, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконуючи свої службові обов`язки, підійшли до ОСОБА_1 кожен з яких назвали своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явили йому службові посвідчення з жетонами, надавши можливість ознайомитися ОСОБА_1 з викладеною в них інформацією, після чого працівник поліції ОСОБА_5 на підставі вимог ЗУ «Про Національну поліцію» став вимагати щоб ОСОБА_1 пред`явив йому документи, що посвідчують його особу, оскільки він схожий на особу причетну до вчинення злочину.

В цей час ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є працівниками правоохоронного органу, знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, несподівано для останніх умисно розпилив сльозоточивий газ в обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останньому фізичного болю та тілесного ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктиви склери та повік обох очей.

Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

14.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину.

15.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

31.10.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

04.11.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 16.09.2022 до підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.11.2022.

Керівником Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_23 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.09.2022, протоколом огляду місця події від 10.09.2022, протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_3 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом огляду місця події від 12.09.2022, протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_11 , протоколом перегляду відеозапису, протоколом огляду предметів, відповідь на запит від інформаційно - диспетчерської служби «ТАХІ838», протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_12 , протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.09.2022, протоколом огляду місця події від 14.09.2022, протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_5 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_14 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_15 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_16 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_17 та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_1 , крім того органом досудового розслідування зібрано докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, проте для завершення досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій на проведення яких потрібен додатковий час, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_1 покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем орендованої квартири, яку винаймає підозрюваний, разом з тим не надали належних підтверджуючих документів щодо укладення такого договору.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001132 від 04.09.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

14.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину.

15.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

31.10.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

04.11.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 16.09.2022 до підозрюваного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.11.2022.

Керівником Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_23 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

З матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів у ньому, проте, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_1 немає можливості, оскільки з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме:

- провести судово - медичну експертизу відносно потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- виконати інші слідчі та процесуальні дії, в яких може виникнути потреба;

- виконати вимоги ст.ст. 283, 290, 291 КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходую

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим Керівником Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_23 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

Незважаючи на те, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, слідчий суддя враховує, введення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Слід також зазначити, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний в разі зміни запобіжного заходу на менш обтяжливий, може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_1 , дані, які характеризують останнього, як особу, вік та стан здоров`я підозрюваного, з огляду на положення ст. 178 КПК України враховується відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, постійного легального джерела доходу, враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи фактичні обставини справи, високу суспільну небезпечність інкримінованих діянь при постановленні ухвали вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07.12.2022 включно, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001132 від 04.09.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_24