Номер провадження: 11-сс/813/133/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2023 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000750 за апеляційною скаргою прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року, про зміну запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Знам`янка, Іванівського району Одеської області, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року змінено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 17.01.2023 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 17.01.2023 року, наступні обов`язки:

- прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали суду про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю доручено співробітникам органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року та постановити нову ухвалу , якою відмовити в задоволені клопотання і залишити без змін раніше застосований запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною , необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню .

Стороною захисту на адресу Малиновського районного суду м. Одеси було подане клопотання, яке викладене недержавною мовою, тобто російською мовою, що суперечить діючому законодавству та не підлягає розгляду судом.

Слідчий суддя нехтуючи принципами законності призначив до розгляду в судовому засіданні та розглянув клопотання , постановив рішення, яким змінив запобіжний захід, що був застосований до підозрюваного.

Також слідчий суддя при розгляді клопотання, нехтуючи нормами діючого законодавства в ході розгляду клопотання в судовому засіданні, яке фіксувалось під запис, не звертав увагу на те, що сторона захисту обґрунтовувала клопотання про зміну запобіжного заходу на російській мові, що суперечить нормам закону.

Обґрунтованість підозри у вчинені злочину ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

При зміні запобіжного заходу судом не враховано , що ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину вчиненого із застосуванням насилля, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Інкримінований підозрюваному ОСОБА_8 злочин вчинений з особливою зухвалістю та цинізмом, про що свідчить час та місце його вчинення, а саме: світла половина доби та жваве місце на вулиці, де багато пересічних громадян.

Зазначає, що у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне провадження.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе відповідно до ст. 177 КПК України запобігти спробам ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та вчинити інше кримінальне провадження.

Все викладене в сукупності свідчить, що запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким , що відповідає практиці ЄСПЛ.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Адвокат ОСОБА_10 в судове засіданні двічі не з`явилася, направила заяву про відкладення апеляційного розгляду .

Апеляційний розгляд проведено за участі адвоката ОСОБА_7 , який за його повідомленням був залучений дружиною підозрюваного. ОСОБА_8 вважав можливим проведення апеляційного розгляду за участі адвоката ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу на більш м`який або навпаки, що фактично являє собою обрання іншого запобіжного заходу, а тому ухвала слідчого судді про зміну запобіжного заходу може бути предметом оскарження і перегляду в суді апеляційної інстанції.

Такий висновок апеляційного суду підтверджується правовим висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 17.05.2021 року (справа №335/9520/19, провадження № 512755км20).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана хвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2022 року про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 може бути предметом оскарження і перегляду в суді апеляційної інстанції.

Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ретельно перевіривши кожен із доводів апеляційної скарги прокурора , колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язки, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання, продовження, зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з урахуванням ряду інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або свідчити про те, що вона маловірогідна і необхідність в застосуванні тримання під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб ризик був явним, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження. Однак він не може ґрунтуватися лише на ймовірності суворого покарання, а повинен бути пов`язаний із конкретними фактами.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України .

19.11.2022 року ухвалою слідчого судді до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.01.2023 року без визначення застави.

Слідчим суддею було взято до уваги, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК та , що існують ризики вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду , і що запобігти цим ризикам , з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує та відомостей про особу підозрюваного, які були надані слідчому судді на час розгляду клопотання , може запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

27.12.2022 року адвокат ОСОБА_10 звернулася із клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у порядку ст. 201 КПК.

Ухвалою слідчого судді від 28.12.2022 року у порядку ст. 201 КПК було частково задоволено клопотання захисника, ОСОБА_8 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю із забороною цілодобово залишати місце проживання та покладено обов`язки , визначені ч. 5 ст. 194 КПК України , зокрема:

- прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язки, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання

Слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування і можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або спосіб його виконання.

Запобіжний захід належить до заходів забезпечення кримінального провадження, які мають на меті досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу повинен врахувати співвідношення приватного інтересу та потреби досудового розслідування.

Слідчий суддя відповідно до ст. 201 КПК зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, його захисника протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Мотивуючи своє рішення від 28.12.2022 року слідчий суддя, як видно, виходив із того, що запобіжний захід може бути змінений коли в ході кримінального провадження суттєво змінюються обставини , які враховувалися при його обранні.

Вбачається, що слідчий суддя взяв до уваги, відомості та обставини, що були встановлені , (в т.ч. і додаткові) під час розгляду клопотання захисника , зокрема, що ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження та батьків інвалідів 1 групи та 2 групи інвалідності, а отже має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно долучених до клопотання копій медичної документації, виписок, медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_8 має хронічні захворювання.

Слідчий суддя врахував надану ОСОБА_8 позитивну характеристику з місця роботи.

Слідчий суддя зазначив, що значно зменшилися ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу у зв`язку зі сплином часу, а також більш повним у порівняні з днем обрання запобіжного заходу пакетом наданих захисником характеризуючих підозрюваного документів.

До таких висновків слідчий суддя дійшов дослідивши додані до клопотання матеріали.

Врахувавши сукупність відомостей щодо особи підозрюваного, слідчий суддя з посиланням на практику ЄСПЛ у справі Боротюк проти України, Геращенко проти України , вказав, що визначаючи доцільність подальшого тримання особи під вартою, державні органи зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування , та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків , передбачених ч.5 ст. 194 КПК.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя , суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сама лише тяжкість можливого покарання, яка визначається відповідно з урахуванням тяжкості та суспільної небезпечності інкримінованого злочину є недостатньою для висновку про те, що встановлені ризики не зменшилися зі сплином часу та відповідно до стадії досудового розслідування по мірі зібрання доказів та проведення необхідних слідчих дій, з урахуванням процесуальної поведінки підозрюваного та є недостатньою для висновку , що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного не зможе запобігти цим ризикам.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Слідчий суддя, як видно із оскаржуваної ухвали , врахував як обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення , тяжкість покарання , що загрожує у разі доведення його винуватості і фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення у сукупності з іншими відомостями, щодо особи підозрюваного, достовірність яких в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться та не спростовується.

Апеляційна скарга прокурора не містить доводів про те, що слідчим суддею безпідставно прийнято до уваги будь- які із зазначених в ухвалі слідчого судді обставини, що характеризують особу підозрюваного та впливають на висновки щодо запобіжного заходу .

Не наведено апелянтом і аргументів на спростування висновків слідчого судді про те, що на час розгляду клопотання захисника зменшився ступінь встановлених під час обрання запобіжного заходу ризиків.

В апеляційній скарзі прокурор виклав узагальнені твердження про те, що у органа досудового розслідування є достатні підстави вважати , що існують ризики , передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК. Прокурор зазначив , що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК , який було вчинено з особливою зухвалістю та цинізмом, а тому , запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може лише найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом із тим, апелянт не зазначив аргументів та посилання на обставини, які доводять, на даній стадії досудового розслідування більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, всупереч вимогам ст. 194 КПК.

Частина 1ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Слідчий суддя навів обставини, які він взяв до уваги , мотивуючи висновок про зменшення на час розгляду клопотання встановлених раніше ризиків , зокрема те , що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, міцність та сталість його соціальних зв`язків , наявність у нього сім`ї, дитини на утриманні, наявність батьків , яким встановлена інвалідність 1 та 2 групи і які потребують постійного стороннього догляду, позитивні характеристики з місця роботи, наявність постійного місця проживання, що в сукупності зменшує ризик переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення .

Крім того, стороною захисту надані медичні документи про наявність у ОСОБА_8 захворювань, які потребують лікування, що також впливає на зменшення ризику його переховування від органів досудового слідства та суду.

На час апеляційного розгляду ОСОБА_8 перебуває на лікуванні у медичному закладі.

Вірогідність існування ризику впливати на свідків, потерпілого не є тими обставинами, які свідчать, що підозрюваному має бути обраний найсуворіший вид запобіжного заходу, за умови, що інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Покладення на підозрюваного слідчим суддею обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні є додатковим запобіжником , здатним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В поясненнях під час апеляційного розгляду підозрюваний зазначив , що виконує покладені на нього слідчим суддею обов`язки, здав відповідному державному органу паспорт для виїзду за кордон, носить електронний засіб контролю, при госпіталізації до медичного закладу про ці обставини було повідомлено на пульт контролю органу поліції.

Відомості про те, що ОСОБА_8 за час перебування його під цілодобовим домашнім арештом не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора, був відсутній за місцем проживання під час здійснення контролю за його поведінкою чи іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню, чи вчиняв дії щодо впливу на потерпілого чи свідків, під час апеляційного розгляду прокурором не повідомлялися.

Прокурором в апеляційній скарзі не спростовані висновки слідчого судді про те, що на час прийняття оскаржуваного рішення ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшилися, та висновки про те , що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю не може запобігти встановленим ризикам.

Не можна погодитися і з доводами апелянта про те, що клопотання захисника, викладене не державною , а російською мовою, не могло бути призначене до розгляду.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвали надав оцінку доводам сторони обвинувачення щодо викладення клопотання російською мовою та надання пояснень захисником не державною мовою.

Положеннями ст. 29 КПК передбачено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Приписами ст. 201 КПК та іншими нормами КПК не передбачено, що клопотання захисника, яке складене не державною мовою, має бути залишено без розгляду , чи повернуто особі, яка його подала, чи залишено без руху, чи залишене з цих підстав без задоволення.

Підстави для залишення клопотання про зміну запобіжного заходу без розгляду зазначені у ч. 5 ст. 201 КПК. Про наявність таких підстав в апеляційній скарзі прокурора не йдеться.

Клопотання захисника, що було предметом розгляду слідчого судді , як видно подано 27.12.2022 року зі сплином місячного строку з моменту постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 від 19.11.2022 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням обставин, що свідчать про зменшення ризиків, може бути змінений на більш м`який і, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України являється необхідним та достатнім в даному випадку для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. 183, 196, 404, 405, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року, якою змінено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4