Справа № 750/749/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/59/23
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про обрання в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000219 запобіжного заходу домашнього арешту, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 17 липня 2014 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 28 березня 2023 року.

Заборонено ОСОБА_9 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_9 негайно прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілим ОСОБА_13 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, також, буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 в якій просить скасувати її, постановити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічного домашнього арешту. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не було враховано не доведення стороною обвинувачення заявлених ризиків, не взято до уваги докази надані стороною обвинувачення, що підозрюваний фактично проживає в цивільному шлюбі з жінкою, яка з сином знаходяться на утриманні ОСОБА_9 .. Також вказує, що на утриманні її підзахисного знаходиться ОСОБА_14 , який являється особою похилого віку та не може обходитися без сторонньої допомоги після перенесеного захворювання. Захисник стверджує, що застосування цілодобового домашнього арешту фактично позбавляє ОСОБА_9 , який працює неофіційно, можливості заробляти кошти на своє утримання та утримання осіб, які цього потребують через життєві обставини і не можуть самостійно себе забезпечувати.

Відносно заявленого ризику, щодо можливості підозрюваного впливати на свідків зазначає, що їх вже було допитано та проведено слідчі дії, а тому ОСОБА_9 не зможе вплинути на них.

Заслухавши доповідача, захисника - адвоката ОСОБА_8 , щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 17 січня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.

27 січня 2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 , слідчий суддя суду першої інстанції виходив з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, найтяжче з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього ряду обов`язків, визначених КПК України.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками слідчого судді та вважає, що на даному етапі досудового розслідування наявні докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, про що достатньо переконливо зазначено слідчим у його клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється, покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, обсяг досудового розслідування, прийшла до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім стримуючим засобом належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, наявність ризиків, на які посилався слідчий у своєму клопотанні, були підтверджені під час судового розгляду, а запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, на даній стадії процесу, в повній мірі відповідає меті його застосування, забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на думку колегії суддів, є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, і підстав вважати його занадто суворим немає.

Твердження апелянта про неврахування судом певних обставин щодо підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність обрання даного виду запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3