Справа № 453/328/23
№ провадження 1-кп/453/125/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора - ОСОБА_3 ;

обвинуваченого - ОСОБА_4 ;

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області в режимі відеоконференції клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні № 0000120 від 14 грудня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , наказом керівника Львівського обласного управління земельних ресурсів №2-к від 20 січня 1998 року призначений на посаду начальника Сколівського районного відділу земельних ресурсів Львівської області, будучи службовою особою органу державної влади, будучи відповідно до ст. ст. 25, 26 Закону України «Про державну службу» державним службовцем 6-ої категорії 11-го рангу, що уповноважений на здійснення організаційно-розпорядчих функцій в своєму службовому кабінеті в приміщенні Сколівського районного відділу земельних ресурсів, що знаходиться за адресою: м. Сколе, вул. Стрийська, 30а, Львівська область, умисно вчинив зловживання службовим становищем всупереч інтересам служби, внаслідок чого охоронюваним законом державним інтересам спричинено тяжкі наслідки.

Так, відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_4 зобов`язаний додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції. Згідно функціональних обов`язків на останнього, як на начальника Сколівського районного відділу земельних ресурсів, покладається погодження, згідно з ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, технічних документацій по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки, скріплення відтиском печатки та особистим підписом виготовлених державних актів на право власності на землю.

В 2004 році, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів в інтересах ОСОБА_6 , всупереч інтересам служби, в своєму службовому кабінеті в приміщенні Сколівського районного відділу земельних ресурсів, що знаходиться за адресою: м. Сколе, вул. Стрийська, 30а, Львівська область, в порушення вимог ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України, відповідно до яких прибережні захисні смуги встановлюються по берегах малих річок, струмків і потічків та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною 25 метрів, розглянувши технічний звіт про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на території Нижньорожанківської сільської ради, усвідомлюючи, що дана земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0001 площею 0,3500 га знаходиться в межах прибережної захисної смуги річки Рожанка правої притоки річки Опір (басейн Дністра) та відповідно до ст. 79 Водного кодексу України відноситься до малих річок, усвідомлюючи, що такий не відповідає вимогам ст. 56 Закону України «Про землеустрій», а саме в технічному звіті відсутні: акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель та перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути, умисно, безпідставно завірив особистим підписом та скріпив відтиском круглої гербової печатки Сколівського відділу земельних ресурсів: технічне завдання №67 навиготовлення технічної документації по видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий план земельної ділянки площею 0,3500 га, схему розміщення земельної ділянки, план земельної ділянки, що відводилась у власність ОСОБА_6 , згідно яких земельна ділянка, що розміщена в межах населеного пункту на території Нижньорожанківської сільської ради призначена для ведення особистого селянського господарства.

В подальшому 28 квітня 2004 ОСОБА_4 умисно, безпідставно видав та підписав офіційний документ, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 , загальною площею 0,3500 га, яка розташована в с. Нижня Рожанка Сколівського району (на даний час Стрийського району) Львівської області для ведення особистого селянського господарства серії ЛВ №090563, скріпивши відтиском гербової печатки Сколівського районного відділу земельних ресурсів, що призвело до незаконної передачі у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0001 площею 0,3500 га, вартістю 144 371 гривень, завдавши збитків державі в особі Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, що у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та, відповідно до примітки до ст. 364 КК України, спричинило тяжкі наслідки.

Окрім цього, ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника Сколівського районного відділу земельних ресурсів Львівської області, в 2004 році, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, розглядаючи виготовлений технічний звіт про виконанні роботи по підготовці та видачі Державного акту право власності на землю ОСОБА_6 на території Нижньорожанківської сільської ради Сколівського району Львівської області (на даний час Славської селищної ради Стрийського району Львівської області) площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства в порушення вимог ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України, відповідно до яких прибережні захисні смуги встановлюються по берегах малих річок, струмків і потічків та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною 25 метрів, достовірно знаючи, що дана земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0001 площею 0,3500 га знаходиться в межах прибережної захисної смуги річки Рожанка правої притоки річки Опір (басейн Дністра), та відповідно до ст. 79 Водного кодексу України відноситься до малих річок, усвідомлюючи, що дана документація із землеустрою не відповідає вимогам ст. 56 Закону України «Про землеустрій», а саме в ній відсутні: акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель та перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути, умисно безпідставно завірив особистим підписом та скріпив відтиском круглої гербової печатки Сколівського відділу земельних ресурсів: технічне завдання №67 навиготовлення технічної документації по видачі Державного акту на право приватної власності на землю, кадастровий план земельної ділянки площею 0,3500 га, схему розміщення земельної ділянки, план земельної ділянки, що відводилась у власність ОСОБА_6 , згідно яких земельна ділянка, що передається у приватну власність, розташована в межах населеного пункту на території Нижньорожанківської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства. В подальшому 28 квітня 2004 року, в порушення вимог п. б ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, умисно безпідставно видав та підписав офіційний документ, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 , загальною площею 0,3500 га, яка розташована в с. Нижня Рожанка Сколівського району (на даний час Стрийського району) Львівської області для ведення особистого селянського господарства серії ЛВ №090563, скріпивши відтиском гербової печатки Сколівського районного відділу земельних ресурсів, що призвело до незаконної передачі у власність ОСОБА_6 земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0001 0001 площею 0,3500 га, вартістю 144 371 гривень, завдавши збитків державі в особі Славської селищної ради Стрийського району Львівської області на вказану суму, що у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та, відповідно до примітки до ст. 364 КК України, спричинило тяжкі наслідки.

20 березня 2023 року захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 подано до Сколівського районного суду Львівської області письмове клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В підготовчому засіданні захисник подане клопотання підтримав, просив таке задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 - клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, та закриття провадження по справі, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_7 в підготовче засідання 20 березня 2023 року не з`явився, подав клопотання про проведення засідання за його відсутності, в якому зазначив про те, що проти закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не заперечує.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , які підтримали клопотання, суд вважає, що клопотання слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 п. 2 Конвенції захисту прав людини «Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Визнати вину особи можна тільки в обвинувальному вироку суду. У справі «Грабчук проти України» ЄСПЛ визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив: При закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості. Тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Так, у відповідності до вимог ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з обвинувальним актом, дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, згідно з обвинувальним актом, дії ОСОБА_4 також кваліфіковані органом досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відтак, згідно з ч. 4 та ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України, віднесено до нетяжкого та тяжкого злочинів відповідно.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч.2 ст. 364 КК України, вчинених у 2004 році, а відтак на час розгляду кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366 та ч.2 ст. 364 КК України, минуло більше п`яти та десяти років відповідно.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, суд вважає можливим кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Обставин, які б перешкоджали звільненню обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, судом не встановлено.

Крім того, суд вирішує питання речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції Українист. 49 КК України, ст.ст. 284 - 288 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 - про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000120 від 14 грудня 2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000120 від 14 грудня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України закрити.

Речові докази: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 090563, виданий 28 квітня 2004 року на одному аркуші та Технічний звіт про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акту на право приватної власності власності на земеллю гр. ОСОБА_6 на вісімнадцяти аркушах, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1