ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/626/22 Справа № 703/2985/22 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0000566 від 19.09.2022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2022 року, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 січня 2023 року, включно ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000566 від 19.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У судовому засіданні 07 листопада 2022 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 січня 2023 року, включно.

Продовжуючи даний запобіжний захід, місцевий суд виходив з того, що продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому місцевим судом прийнято до уваги відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та враховано, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2022 року, змінити йому розмір застави та запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який.

Вважає оскаржуване рішення незаконне і необґрунтоване.

В апеляційній скарзі посилаються про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 просить врахувати, що з врахуванням матеріального становища, розмір застави дуже великий.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши виділені матеріали кримінального провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст.199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , в порядку ст.331 КПК України, було врахував норми КПК України та в повній мірі обґрунтовано своє рішення щодо необхідності продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Із виділених матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки обвинувачений не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, проживає без реєстрації та негативно характеризується за місцем проживання, тобто, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки.

Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні майнові злочини, офіційно не працює, згідно характеристики виконавчого комітету Ротмистрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області схильний до крадіжок, часто вступає у конфлікти із жителями с.Ковалиха, що вказує на ризик вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, обрання обвинуваченому ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою є необґрунтованим та невиправданим.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилаються про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає зазначені доводи апеляційної скарги неспроможними, оскільки відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). На думку колегії суддів, з врахуванням сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, обрання останньому менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 також просить врахувати, що з врахуванням матеріального становища, розмір застави дуже великий.

В свою чергу із оскаржуваної ухвали вбачається, що вирішуючи питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, прокурором не ставилося питання про визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, який також не визначався місцевим судом.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня.

З огляду на наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого з мотивів, наведених в ній, та скасування чи зміни ухвали суду із застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на думку апеляційного суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2022 року, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 січня 2023 року, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді