ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 953/6665/22 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/300/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисників підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 02 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" в межах строку досудового розслідування на 38 днів, тобто до 17 березня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язано слідчого негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою останнього.

Зобов`язано медичну частину ДУ «Харківський слідчий ізолятор» провести медичний огляд підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про результати якого ухвалено повідомити суд.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що рішення щодо продовження слідчим суддею підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою прийнято з порушенням загальних правил судочинства.

Вказує, що під час судового розгляду не було встановлено наявності достатніх підстав вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, вказує, що слідчим суддею не було належним чином обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_7 більш мякого запобіжного заходу.

Крім того, зазначив, що слідчим суддею залишено поза увагою те, що ОСОБА_7 раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується за місцем мешкання, є учасником АТО, учасником бойових дій, є членом громадських організацій, має матір похилого віку та перебуває у неофіційному шлюбі.

Наголошує також на тому, що фактично до ОСОБА_7 застосовуються тортури, які полягають у тому, що він утримується у боксі 2 на 2 метри. Вказує, що через неналежні умови тримання останнього, у нього загострились хронічні захворювання.

Вказану ухвалу слідчого судді було оскаржено також іншим захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 , апеляційні вимоги якого є аналогічними апеляційним вимогам адвоката ОСОБА_8 , та який, в свою чергу, наголошує на недоведеності стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім іншого, вказує, що матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів, які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України. Вважає невстановленими ні точний час подій, ні всіх осіб причетних до нападу, ні роль ОСОБА_7 у нападі, ні наявності зброї у нападників і безпосередньо у ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, наголошує, на невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду захисники підозрюваного підтримали доводи поданих апеляційних скарг, просили задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи рішення слідчого судді законним і обґрунтованим.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час розгляду апеляційних скарг був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв, які б свідчили про неможливість розгляду справи від останнього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисників підозрюваного, думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному 18 06 2022 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001921 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 263 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 29 листопада 2022 ОСОБА_7 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 02 11 2022 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 17 12 2022.

Постановою прокурора Харківської обласної прокуратури кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0001921.

29 11 2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

29 11 2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 19 днів, тобто до 17 12 2022, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 12 2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001921 продовжено до 6 місяців, тобто до 17 03 2023 включно.

14 12 2022 ухвалою Київського районного суду м. Харкова строк тримання під вартою ОСОБА_7 було продовжено на 60 днів, тобто до 11 02 2023 включно, без визначення розміру застави.

06 02 2023 року до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 . Вобґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що у даному кримінальному провадженні виконано великий обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів, проте закінчити розслідування у строк до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою а саме до 11 02 2023 року можливість відсутня, оскільки для закінчення досудового розслідування, з метою неупередженого виконання вимог чинного кримінального процесуального кодексу України необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки судово-балістичних експертиз з Харківського НДЕКЦ МВС України, призначених 13 10 2022, 17 11 2022, 22 11 2022; отримати висновки вибухово-технічних експертиз з ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», призначених 21 10 2022, 16 11 2022; отримати висновки судово-товарознавчих експертиз з ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», призначених 12 10 2022, 21 10 2022, 16 11 2022; отримати висновок судової авто-товарознавчої експертизи з ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», призначеної 16 11 2022; призначити та провести судово-балістичні експертизи та вибухово-технічні експертизи по всій вилученій зброї та боєприпасам; встановити повне коло свідків злочинної діяльності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , після чого допитати вказаних осіб про відомі їм обставини вчинення кримінальних правопорушень; перевірити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 на причетність до вчинення інших злочинів; у разі отримання достатніх, належних та допустимих доказів та встановлення інших осіб, причетних до вказаних злочинів, вирішити питання про повідомлення їм про підозру; закінчити процедуру розсекречення протоколів проведення негласних слідчих (розшукових) дій, клопотань та ухвал слідчих суддів Харківського апеляційного суду, що стали підставою їх проведення; ознайомити підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке підтверджене зібраними під час досудового розслідування фактичними доказами, що є наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 28 09 2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 28 09 2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 09 2022; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_20 від 30 09 2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 09 2022; висновком судово-медичної експертизи № 09-1098/2022 від 28 09 2022; висновком судово-медичної експертизи № 09-1100/2022; протоколом огляду місця події від 30 09 2022; протоколами проведення обшуків від 29 11 2022.

Також, слідчий суддя вважав встановленими продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, ховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчим у клопотанні та судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі об`єктивно враховані відомості про особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, згідно підозри, тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також необхідність проведення ряду слідчих дій для завершення досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою на 38 днів, тобто до 17 03 2023 року включно.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддівбере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах кримінального провадження провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого до того ж в умовах воєнного стану, міцні соціалні зв`язки у якого відсутні, за місцем реєстрації не проживає.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується фактичними доказами, що містяться в матеріалах провадження. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та не ефективним.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із погрозою застосування насильства, вчиненого до того ж в умовах воєнного стану, в якому опинилася держава, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 без визначення застави, погоджується і колегія суддів.

Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, згідно яких суд вправі не визначати розмір застави у відповідності до ст. 183 ч. 4 п. 1 КПК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, зазначених в клопотанні ризиків та беручи до уваги необхідність виконати низку процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, колегія суддів приймає до уваги обґрунтування сторони обвинувачення щодо необхідності продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Доводи, на які посилаються в апеляційних скаргах захисники ОСОБА_7 стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого спростовуються відомостями, що є наявними в кримінальному провадженні, що свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що підозрюваний є особою раніше не судимою, має постійне місце мешкання, позитивні характеристики за місцем мешкання, є учасником АТО, має матір похилого віку та перебуває у незареєстрованому шлюбі, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки ці обставини існували на час подій, які йому інкримінуються і вони не стали стримуючим фактором для підозрюваного при вчиненні протиправних діянь. Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

В апеляійній скарзі захисник ОСОБА_9 наводить доводи з приводу безпідставності обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою через невстановлення ролі ОСОБА_7 у вчиненому нападі, не встановлення точного часу подій та всіх причетних до нападу осіб, проте, виходячи зі стадії процесу досудового розслідування, колегія суддів не може взяти їх до уваги, оскільки дослідження вказаних питань можливо лише під час розгляду справи по суті, в тому числі наявності та відсутності підстав, які виключають кримінальну відповідальність, а також дослідження доказів з приводу їх належності, процесуальної допустимості та достатності для вирішення питання щодо винуватості або не винуватості підозрюваного в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, аналізуючи доводи сторони захисту щодо невстановлення під час обшуку помешкання ОСОБА_7 доказів його причетності до інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів виходить з того, що потерпілий та свідок вже надали первинні показання щодо причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому дій.

За таких обставин, на цьому етапі кримінального процесу, вочевидь є недостатніми суб`єктивні твердження та оціночні судження сторони захисту щодо їх незгоди зі змістом оголошеної підозри.

З огляду на викладене, колегія суддів керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішенням в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., який встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_8 на застосування до підозрюваного так званих «тортур», колегія суддів констатує, що будь яких заяв чи скарг від ОСОБА_7 щодо зазначених обставин, в тому числі застосування «тортур» матеріали кримінального провадження не містять. Доказів, які б підтверджували вказані факти захисником під час апеляційного розгляду також надано не було.

Надаючи оцінку твердженням захисника про наявність у підозрюваного певних захворювань та їх загострень у зв`язку з неналежними умовами тримання останнього, колегія суддів дійшла висновку, що неможливісь прийняття медикаментозних препаратів, рекоменованих до вживання ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора не доведено. Крім того, колегія суддів констатує, що під час перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора будь-яких письмових заяв про порушення його права, шляхом ненадання йому медичної допомоги від ОСОБА_7 матеріали справи також не містять.

Більш того, оскаржуваною ухвалою слідчого судді, зобов`язано медичну частину ДУ «Харківський слідчий ізолятор» провести медичний огляд підозрюваного ОСОБА_7 , внаслідок чого, на переконання колегії суддів, останній зможе реалізувати своє право на отримання медичної допомоги.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційних скарг захисників підозрюваного.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.7, 176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 08 02 2023 року про продовження щодо підозрюваного за ч.4 ст. 187 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 17 03 2023 року, включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційні скарги захисників підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .