Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8450/20
У Х В А Л А

"15" лютого 2023 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого,-

В С Т А Н О В И В :

у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч, 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ухвали суду Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення по 19.02.2023.

У межах строків, застосованого запобіжного заходу судовий розгляд не може бути закінчений в силу об`єднання матеріалів в одне провадження з новим кримінальним провадженням, яке надійшло до суду для розгляду по суті, правовою позицією сторони захисту, яка обумовлює необхідність дослідження усіх доказів у справі, розпочатою 24.02.2022 повномасштабною військовою агресією з боку російської федерації проти України, тимчасовою окупацією частини території України, бойовими діями на території м. Києва та Київської області, що унеможливлювало тривалий час забезпечення безпосередньої участі обвинуваченого в судовому засіданні, який утримується в умовах ДУ «Київський СІЗО», вчинення обвинувачем під час судового розгляду дій, направлених на затягування судового розгляду, неявкою свідків до суду з поважних причин.

З огляду на вищевказані обставини прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на 60 днів оскільки продовжують мати місце ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому прокурор посилається на тяжкість злочинів у яких обвинувачується ОСОБА_5 та усвідомлення останнім, що у разі визнання вини за один з них передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, обвинувачений не має офіційного місця роботи, власної сім`ї а отже не обтяжений міцними соціальними зв`язками. Під час досудового розслідування мав місце незаконний вплив на свідка ОСОБА_7 , з метою зміни ним своїх показань, про що останній повідомив під час допиту як свідка.

Одночасно обвинувачений заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з огляду на те, щ він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, яких не вчиняв. Прокурор у своєму клопотанні не довів, що є необхідність у застосуванні виключного запобіжного заходу тримання під вартою. Не надано жодного доказу, що обвинувачений буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду. При цьому обвинувачений посилається на ту обставин, що до нього був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і він дотримувався покладених на нього обов`язків. Стверджує також, що прокурором не надано жодного доказу впливу на потерпілих та свідків у справі чи вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, заперечуючи проти клопотання прокурора обвинувачений посилається на те, що прокурор пропустив строк звернення до суду з відповідним клопотанням передбачений ч. 1 ст. 199 КПК України яка передбачає, що з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу прокурор має звернутись до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора та заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого з викладених у ньому підстав та заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, а також з огляду на недоведеність заявлених прокурором ризиків вчинення будь-яких з дій передбачених п.п. 1, 3, 5ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотань суд в першу чергу вирішує питання чи підлягають розгляду по суті клопотання обвинуваченого та прокурора в ході судового розгляду. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України 1. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

2. Заходами забезпечення кримінального провадження є:

9) запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України 1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1,2,4 ст. 201 КПК України 1. Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

2. Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

4. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

2. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Дійсно положеннями ч. 1 ст. 199 КПК України визначений процесуальний строк реалізації прокурором (слідчим) права на звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження тримання під вартою, недотримання якого призводить до втрати можливості з боку носія цього права ним скористатись.

Водночас суд звертає увагу і на те, що положеннями ч. 2 ст. 201 КПК України для сторони захисту (обвинуваченому захиснику) також визначений процесуальний строк для реалізації ними права на звернення до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу а саме, передбачено, що копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Суд констатує, що стадії судового розгляду і стадія досудового розслідування це різні стадії кримінального провадження, які мають свої процесуальні особливості їх проведення, зокрема строки проведення, специфіку вчинення процесуальних дій, визначення дати та часу їх проведення.

Саме з огляду на вказані обставини чинний КПК України визначає, що заходи забезпечення кримінального провадження, якими є й запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження не виключно згідно з положеннями розділу ІІ КПК України (Заходи забезпечення кримінального провадження), а й з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV (Судове провадження в суді першої інстанції).

За таких обставин суд розглядає клопотання прокурора та захисту про продовження чи зміни запобіжних заходу з урахуванням таких чинників судового провадження як

- завчасно визначеної судом дати судового розгляду судової справи,

- способу подання клопотань безпосередньо у судовому засіданні чи поштовим зв`язком,

- складності питань, що ставляться на вирішення суду,

- наявності чи відсутності відповідних клопотань з цього приводу учасників судового провадження.

Ні прокурором ні стороною захисту перед судом не ставилося питання про надання часу для формування правової позиції з приводу заявлених клопотань.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування в ході судового розгляду встановлених положеннями ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 201 КПК України процесуальних строків реалізації сторонами обвинувачення та захисту своїх прав, які на переконання суду підлягають застосуванню виключно на стадії досудового розслідування .

З огляду на викладене суд доходить висновку, що клопотання обвинуваченого та прокурора підлягають розгляду по суті поставлених у них питань в ході судового розгляду.

Вирішуючи по суті клопотання обвинуваченого суд доходить наступного.

Як на одну з підстав для зміни запобіжного заходу обвинувачений та його захисник посилаються на невизнання вини.

Суд відхиляє указані доводи як і такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки чинний КПК України не містить такої правової підстави для застосування продовження чи зміни запобіжного заходу як невизнання вини.

Суд не має можливості перевірити вагомість доказів та правову позицію обвинуваченого щодо вказаних злочинів, оскільки докази суду у повному обсязі не надані.

В той же час суд звертає увагу на ту обставину, що обвинувачений просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись при цьому на відсутність жодного ризику, вчинити будь яку з дій, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що суперечить вимогам ст. 177, ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки застосування запобіжного заходжу за відсутності ризиків є незаконним, а отже вказану позицію суд розцінює як намагання ухилитись від дії застосованого запобіжного заходу.

Крім того суду не надано документів з медичних установи з яких би можна було зробити висновок, що ОСОБА_5 не може утримуватись в умовах СІЗО .

Вищенаведені обставини та докази, які їх підтверджують не дають підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

В той же час суд погоджується з доводами прокурора, що обставини, які вказують на наявність ризиків, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Вказані ризики встановлені ухвалою слідчого судді від 16.12.2022 року та в подальшому ухвалою суду від 22.12.2022, які наразі є не скасованими та не зміненими, а отже законними.

Суд у сукупності із вказаними обставинами враховує також тяжкість та характер вчинених злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_5 . При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити незаконний вплив на свідків (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, зв`язок з Україною, суворість покарання за злочини, у яких він згідно з обвинувальним актом обвинувачується, як елементи оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим та можливості його уникнути.

Суд бере до уваги наведену прокурором обставину, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні нового злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України під час розгляду справи судом про інший злочин.

В ході судового розгляду було встановлено обставини, які дають підстави для висновку про можливість вчинення незаконного впливу на свідків з боку обвинуваченого, зокрема така обставина була встановлена під час допиту свідка ОСОБА_7 , який в суді прямо заявив про такі факти.

За таких обставин, на переконання суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів навіть за наведених обвинуваченим обставин, не дасть можливості запобігти встановленим ризикам, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має понести обвинувачений на час судового розгляду.

В той же час з огляду на те, що розгляд справи триває значний час строк тримання під вартою обвинуваченого підлягає продовженню на 30 днів, по 16.03.2023 року включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 331, 371, 372, 616 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 30 днів - по 16 березня 2023 року включно та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Обвинуваченого доставити конвоєм в судове засідання на 23 лютого 2023 року на 14 год. 00 хв.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу тримання пів вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 20 лютого 2023 року о 10 год. 25 хв.

СуддяОСОБА_1