Справа № 127/6414/23
Провадження № 1-кс/127/2601/23
У Х В А Л А

Іменем України

09 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 01.03.2023 року до відділу поліції № 2 надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: с. Добровода, Рівненської області, у якій просить прийняти міри до невідомої особи яка 08.02.2023 року перебуваючи на центральному автовокзалі м. Вінниця у приміщенні у кафе «Борода», шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону марки «OUKITE» чорного кольору. Сума збитку встановлюється.

06.03.2023 ОСОБА_6 надано заяву про добровільну видачу та долученню до матеріалів кримінального провадження №0000137 мобільного телефону марки «OUKITEL» IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , без сім-картки, який упаковано до спецпакету «національна поліція України» № НОМЕР_3 з підписами слідчого та учасників.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення її властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 09.10.2023 слідчий ОСОБА_7 яка входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, звернулась до суду із заявою, про розгляд клопотання у її відсутність, у якій також зазначила, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явився, однак як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_7 про дату, час та місце розгляду клопотання власник майна повідомлявся слідчим належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 01.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 01.03.2023 року до відділу поліції № 2 надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: с. Добровода, Рівненської області, у якій просить прийняти міри до невідомої особи яка 08.02.2023 року перебуваючи на центральному автовокзалі м. Вінниця у приміщенні у кафе «Борода», шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону марки «OUKITE» чорного кольору. Сума збитку встановлюється.

06.03.2023 ОСОБА_6 надано заяву про добровільну видачу та долученню до матеріалів кримінального провадження №0000137 мобільного телефону марки «OUKITEL» IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , без сім-картки, який упаковано до спецпакету «національна поліція України» № НОМЕР_3 з підписами слідчого та учасників.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000137 від 01.03.2023, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2023, протоколом допиту потерпілого від 02.03.2023,протоколом допиту свідка від 03.03.2023, заявою від 06.03.2023.

Постановою слідчого від 03.03.2023 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилученн під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «OUKITEL» IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , без сім-картки, який упаковано до спецпакету «Національна поліція України» №7356843 з підписами слідчого та учасників, вилучений 06.03.2023 року.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого СВ Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя