Справа № 304/1798/22 Провадження № 1-кс/304/421/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

Повний текст ухвали оголошено учасникам провадження о 15.30 год 26 грудня 2022 року.

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави. Клопотання мотивує тим, що СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України. Встановлено, що 17 вересня 2022 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , які в свою чергу є учасниками злочинної організації, за відома та вказівкою ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, здійснили відправлення психотропних речовин, загальною вагою близько 1 кг особам, які забезпечать подальший збут психотропних речовин, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, 18 вересня 2022 року ОСОБА_7 за вищевказаних обставин здійснив поштове відправлення (пересилання, збут) психотропної речовини, загальною масою близько 1 кг, використовуючи послуги ТОВ «Нова Пошта», відділення № 11, яке знаходиться у м. Ужгород, вул. Гагаріна 38а, отримувачем якої згідно ТТН № 8930 є ОСОБА_10 , адреса отримання поштомат ТОВ «Нова Пошта» № 6528, що знаходиться в м. Боярка, Київської області. На підставі ухвали Закарпатського апеляційного суду проведено НС(Р)Д арешт, огляд і виїмку кореспонденції (ст. 261, 262 КПК України).Під час проведення слідчих дій встановлено, що всередині знаходиться одяг, серед якого в штанах рожевого кольору виявлено схований пакет, обмотаний зверху прозорою поліетиленовою плівкою. При розгортанні пакета всередині знаходяться зіп-пакет із зеленою кристалічною речовиною. З метою встановлення ваги за допомогою електричних ваг «Domotek MS400» було проведено зважування пакету з кристалічною речовиною та загальна вага склала 1001 грам. З даного зіп-пакету було відібрано взірець кристалічної речовини яку упаковано в спеціальний пакет з надписом Національна поліція України №PSP1174727 та вилучено для подальшого проведення експертного дослідження. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-22/8546-НЗПРАП від 09 листопада 2022 року, надана на дослідження кристалічна речовина у своєму складі містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено PVP (у перерахунку на PVP основу) масою 3, 5138 г. Після чого, за результатами проведення НСРД, зокрема проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки та проведення візуального спостереження за річчю та особою встановлено осіб, які 19 вересня 2022 року о 18.56 год отримали посилки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . За таких обставин стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який зареєстрований, у АДРЕСА_1 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту психотропних речовин, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах. 19 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення. Зазначає, що підозра, оголошена ОСОБА_4 , обґрунтовується зібраними на стадії досудового розслідування доказами, які приєднані до матеріалів клопотання. Так, встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 11 жовтня 1999 вироком Києво-Святошинського районного суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років і 6 місяців позбавлення волі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, а тому сторона обвинувачення вважає, що у даному випадку наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, на думку сторони обвинувачення, цей ризик обґрунтовується також змістом кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Так, особи, які наразі підозрюються у вчиненні вказаного кримінального правопорушення об`єднались в злочинну організацію, метою якої є систематичне вчинення тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком більше десяти років, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка, який конфіденційно співпрацює з стороною обвинувачення, з метою зміни ним показань на його користь, зокрема, будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до нього, а тому наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, свідок не зможе почувати себе у безпеці у випадку якщо знатиме, що ОСОБА_4 перебуває на волі. Одночасно зазначає, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою; офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним. Оцінюючи у сукупності вказані обставини, а також наявність обґрунтованої підозри та вищенаведених ризиків, сторона обвинувачення приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 для запобігання наведеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просив таке задовольнити, при цьому посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання категорично заперечили та просили застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 року, § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

У судовому засіданні встановлено, що група осіб вчиняє злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, зокрема здійснює їх збут в особливо великих розмірах.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 грудня 2022 року, 29 червня 2022 року матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

19 грудня 2022 року об 11.30 год підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку статей 40, 104, 131, 132, 207-211 та 213 КПК України.

Також встановлено, що 19 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, про що свідчать докази, зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 молодий за віком, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, проживає разом з матір`ю та сестрою, офіційно не працевлаштований, раніше судимий.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також суспільної небезпеки злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, переховуванням його від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх підкупу або залякування, а відтак до нього з огляду на положення ст. 177, 181 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави.

Згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Обчислювати ОСОБА_4 строк тримання під вартою з моменту його фактичного затримання, а саме з 11 год 30 хв 19 грудня 2022 року.

Дата закінчення дії ухвали про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 16 лютого 2023 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1