Справа № 709/66/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнобай обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 13.09.2017 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000317 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт Чорнобай Золотоніського району Черкаської області, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій, інвалідом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС не являється, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , засудженого вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією майна, крім житла,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

10.01.2018 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому 13.09.2017 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000317 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2018 справа розподілена на суддю ОСОБА_7 .

У зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді ОСОБА_7 розпорядженням керівника апарату Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.09.2021 був призначений повторний автоматичний розподіл судових справ.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 справа розпоідлена на суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.10.2021 призначено підготовче судове засідання на 27.10.2021 о 15:30 год.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.11.2021 призначений судовий розгляд у вищезазначеному кримінальному провадженні на 06.12.2021 о 15:30 год. Зобов`язано Золотоніський районний сектор № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області скласти та подати до суду в строк до 06.12.2021 досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Прийнято до розгляду у кримінальному провадженні поданий потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

22.12.2021 надійшла досудова доповідь Золотоніського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.06.2022 провадження за цивільним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої - закрито.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Гр. ОСОБА_4 12.09.2017 близько 19 години 40 хвилин, керуючи автомобілем «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Центральній в смт Чорнобай від вул. Чкалова в напрямку вул. Жовтнева, порушуючи вимоги п.п. 2.3 б), 12.4 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, зі змінами та доповненнями, не був уважним до дорожньої обстановки та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину зліва на право по напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_9 , згідно з висновком експерта № 05-8-02/202 від 13.09.2017, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови та хребта, що ускладнилась травматичним шоком. Між отриманням травми голови та хребта гр. ОСОБА_9 та настанням її смерті є прямий причинний зв`язок.

Відповідно до висновку експерта № 1535/17-23 від 21.12.2017 у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходилися невідповідності дій водія автомобіля «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 вимогам п.п. 2.3 Б), 12.4 ПДР України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України та визнає його винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю. Не заперечував фактичні обставини справи встановлені органом досудового розслідування та зазначені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся, повідомив про те, що відшкодував матеріальну та моральну шкоду завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_8 . Просив суд суворо не карати.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду.

Судом взяті до уваги показання потерпілого ОСОБА_8 , який суду повідомив, що загибла ОСОБА_9 є його матір`ю. 12.09.2017 йому подзвонили друзі та повідомили, що його матір збив автомобіль. Коли він приїхав на місце події, а саме смт Чорнобай по вул. Центральній навпроти магазину «Берізка», він побачив, що мати лежала на проїзжій частині. Біля неї були розкидані речі та частини автомобіля. Обвинуваченого ОСОБА_4 він бачив з далеку, біля нього були працівники поліції. Вулиця була освітлена, горіли лихтарі. Повідомив про те, що його мати постійно ходила скуплятися в магазин «Берізка» та завжди переходила дорогу в цьому місці. Втрата матері завдала йому душевних страждань та матеріальних збитків пов"язаних із її похованням.

В подальшому потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`являвся, 11.04.2022 звернувся до суду із заявою про відомову від позову в кримінальному провадженні, в якому повідомив, що обвинувачений ОСОБА_4 у добровільному порядку відшкодував йому завдану шкоду та просив суд подальший розгляд справи проводити без його участі (а.с 185 т.3).

Представник потерпілого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_10 подала до суду заяву від 11.04.2022 в якій просила суд продовжити розгляд справи у її відсутності. Повідомила про те, що потерпілий немає претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченим шкоди. Просила врахувати вказану обставину у пом`якшуючу при обранні міри покарання останньому (а.с. 184 т. 3).

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується належними, допустимими й беззаперечними доказами, повно, всебічно та об`єктивно проаналізованими, оціненими в їх сукупності та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а саме:

-відомостями протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.09.2017 із таблицями зображень до протоколу та схемою дорожньо-транспортної пригоди від 12.09.2017, відповідно до якого за місцем скоєння ДТП (смт. Чорнобай, вул. Центральна) був проведений огляд місця події із фіксуванням обстановки на місці події, зазначенням локалізації пошкоджень на транспортному засобі, слідів гальмування, місцезнаходження та положення трупа, тощо (а.с. 90-102 т. 1);

-відомостями висновку експерта № 05-8-02/202 від 13.09.2017, відповідно до якого смерть гр. ОСОБА_9 настала від поєднаної травми голови та хребта, що ускладнилась травматичним шоком. Вказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, не виключено, при дорожньо-транспортній пригоді, відносяться: травма голови та хребта - до категорії тяжких тілесних ушкоджень, в зв`язку з небезпекою для життя; травма грудної клітки, тазу, правої нижньої кінцівки, лівої верхньої кінцівки - носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; синці лівого передпліччя, лівої кисті, лівого стегна, лівої гомілки, черевної стінки - ознаки легких тілесних ушкоджень. Між отриманням травми голови та хребта гр. ОСОБА_9 та настанням її смерті є прямий причинний зв`язок (а.с. 103-105 т. 1);

-відомостями протоколу проведення слідчого експертименту від 29.11.2017, відповідно до яких гр. ОСОБА_4 показав як саме він рухався по проїзній частині вул. Центральна смт. Чорнобай до моменту ДТП, зі схемою до протоколу слідчого експерименту та таблицями зображень (а.с. 106-112 т. 1);

-відомостями висновку експерта № 4/1850 від 04.10.2017, відповідно до яких до моменту ДТП деталі рульового керування, ходової частини та робочої гальмової системи автомобіля «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходилися у працездатному (робочому) стані (а.с. 113-117 т. 1);

-відомостями висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 1535/17-23 від 21.12.2017, відповідно до яких швидкість руху автомобіля«VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , на момент початку гальмування, складала приблизно 86…90 км/год. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР України. Відстань, на якій міг знаходиться від місця наїзду автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в момент реагування водія ОСОБА_4 на небезпеку для руху шляхом застосування гальмування, складала приблизно 44…45 м. Водій автомобіля «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , рухаючись автомобілем зі швидкістю 60 км./год., мав би технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди. У причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, знаходилися невідповідності дій водія автомобіля «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 вимогам п. 12.4 ПДР України (а.с. 118-120 т. 1);

- показами свідка ОСОБА_11 , який суду повідомив, що на час події працював працівником патрульної поліції у ВПД № 2 Золотоніського РВ ГУНП в Черкаській області. Був присутній на місці події при вчиненні слідчих дій за фактом ДТП за участі ОСОБА_4 . Зазначив про те, що дорожній знак «Пішохідний перехід» по вул. Центральній в смт Чорнобай на час події (12.09.2017) був в іншому місці ніж зараз. Він був перенесений після ремонту дорожнього покриття, коли і на скільки точно не пам`ятає, але раніше він був ближче до центру міста.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана дружина обвинуваченого ОСОБА_12 , яка суду повідомила, що на час події вона перебувала в автомобілі «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 на передньому пасажирському сидінні. Вони з чоловіком поверталися з м. Черкаси. Вулиця була не освітлена. На дорозі робили ремонт, а тому з правої сторони лежали бордюри. Потерпіла вибігла на дорогу неочікувано, рухалася з ліва на право. Побачили вони її вже занадто близько, а тому її чоловік не зміг уникнути зіткнення. Крім того, на зустріч їхав автомобіль, який засліпив видимість дороги. Швидкість руху автомобіля була приблизно 60-70 км./ год. Чоловік застосував екстрене гальмування, але враховуючи те, що з правої сторони лежали бордюри, він не зміг уникнути наїзду на потерпілу.

Однак враховуючи те, що покази свідка ОСОБА_12 суперечать показам самого обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав фактичні обставини зазначені в обвинувальному акті, суд оцінює покази даного свідка критично.

Судом також були досліджені інші процесуальні документи надані стороною обвинувачення, які безпосередньо не доводять вину обвинуваченого, а саме:

-копія посвідчення водія серії НОМЕР_3 видані Центром 7145 12.07.2017, строком дії до 12.07.20147, на ім`я ОСОБА_4 , з відкритими категоріями А, В, С (а.с. 125 т. 2);

-копія довіреності на ОСОБА_4 на право керування, користування та розпорядження автомобілем «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 132 т. 2);

-копія рапорту ст. інспектора СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 , відповідно до відомостям якого ОСОБА_4 був затриманий за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 - 05.02.2022 та доставлений до ІТТ № 1 в м. Черкаси.

Отже, дослідивши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, суд приходить до наступних висновків.

Гр. ОСОБА_4 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України включає три обов`язкові ознаки: діяння - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту; наслідки у вигляді заподіяння потерпілому смерті, тяжких тілесних ушкоджень; причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту і зазначеним у статті наслідкам.

Як встановлено судом в судовому засіданні діяння обвинуваченого полягають у порушенні останнім вимог пунктів 2.3 б); 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п. 2.3 б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Внаслідок вказаних порушень настали наслідки у виді смерті ОСОБА_9 .

Вказані наслідки, на думку суду, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із порушенням обвинуваченим ПДР України.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується необережною формою вини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, оцінивши всі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК з точки зору їх належності й допустимості, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та доведеність винуватості ОСОБА_4 у його вчиненні.

Мотиви призначення покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, які відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, відшкодування потерпілому майнової та моральної шкоди.

Верховний Суд під час розгляду справи за № 199/6365/19 у постанові від 15.11.2021 зазначив, що розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Отже, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Суд враховує обвинуваченому в пом`якшуючу обставину щире каяття, оскільки останній визнав свою провину, відшкодував потерпілому ОСОБА_8 шкоду у повному обсязі.

Обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За кваліфікацією злочин, вчинений ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Отже, з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, зокрема те, що обвинувачений грубо порушив Правила дорожнього руху, що призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді реального позбавлення волі на певний строк у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується.

Суд не вбачає передбачених законом підстав для застосування до призначеного покарання положень ст. ст. 75, 76 КК України, а також ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання.

Отже, зважаючи на те, що обвинувачений на момент вчинення даного кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягувався, відомостей щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України матеріали справи не містять, вчинив злочин з необережною формою вини, вину визнав, щиро кається, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, також враховуючи досудову доповідь Золотоніського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе не призначаючи йому максимального строку покарання, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України та визначає його у мінімальному розмірі виду покарання передбаченого санкцією даної статті, а саме у виді трьох років позбавлення волі.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі наслідки, та приходить до висновку про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк два роки.

При цьому суд також враховує, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Рішення щодо речових доказів, відшкодування процесуальних витрат та скасування арешту майна.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, а саме:

- автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити у власності останнього.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експерта в межах пред`явленого обвинувачення в сумі 3959,20 грн.

Рішення суду щодо запобіжного заходу та зарахування строку попереднього ув"язнення в строк відбуття покарання.

Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, справа № 709/1516/20, ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна, крім житла. Вирішено строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили вирішено не застосовувати. Вказаний вирок набрав законної сили - 24.11.2021.

Відповідно до відомостям матеріалів справи ОСОБА_4 був затриманий 05.02.2022 та поміщений в ІТТ № 1.

Відповідно до відомостям зазначеним у вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 злочин вчинений ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України у 2020 році, тобто після вчинення інкримінованого йому діяння за ч. 2 ст. 286 КК України.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч. 1 ст. 70 КК України).

Згідно ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних (п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року).

Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 01.06.2020 у справі №766/39/17 сформулювала правовий висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів).

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КК України додаткові покарання різних видів у всіх випадках виконуються самостійно.

З урахуванням викладеного, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, належить призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, і остаточно призначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.

Крім цього, як було зазначено, суд прийшов до висновку про призначення додаткового покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки. Крім цього, вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021 ОСОБА_4 призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна, крім житла. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про призначення додаткових покарань ОСОБА_4 у вигляді конфіскації майна, крім житла та позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки, які слід виконувати самостійно.

Частиною 5 ст. 72 КК України встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Отже, необхідно зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання за даним вироком частину відбутого покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна, крім житла, та з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.07.2021, у справі № 709/1516/20, з дня фактичного затримання, а саме з 05.02.2022 по день вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

- автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити у власності останнього.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3959,20 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, інші учасники судового провадження також мають право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1