Справа № 131/1177/22
Провадження №1-кп/131/91/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2023 року м.Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000282, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ Дніпропетровської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерлілий ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 31 жовтня 2022 року близько 18 години прийшов до території АЗС ТОВ «Вінітан» що розташована за адресою: вул. Незалежності, 114, м. Іллінці, Вінницького району, Вінницької області.

У подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено на підставі Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 на 90 діб з 23.08.2022, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу підійшов до бетонної плити, яка розташована на прилеглій території, неподалік адміністративного приміщення АЗС ТОВ «Вінітан» звідки здійснив крадіжку, радіатора водяного охолодження із інтеркулером для двигуна ЯМЗ-238, який по праву власності належить ОСОБА_5 , після чого з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № CE-19/102-22/16911-AB від 17.11.2022 року середня ринкова вартість бувшого у використанні технічно справного радіатора водяного охолодження із інтеркулером для двигуна НОМЕР_1 складає 8 531, 40 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 8 531, 40 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, щиро кається, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив, що ОСОБА_3 відшкодував шкоду частково, повернув 4000 грн, цивільний позов заявляти не буде, просить призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, просив вибачення у потерпілого, та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обсяг та вартість вкраденого майна, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від подальшого відбування призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням завдана на суму 8 531, 40 грн. (вісім тисяч п`ятсот тридцять одна гривня 40 коп.) грн., яка частково відшкодована. Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи відповідно до висновку експерта № CE-19/102-22/16911-AB від 17.11.2022 року , що становлять 755,12 (сімсот п`ятдесят п`ять гривень 12 коп.) грн.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 2 (два) роки.

Згідно вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в сумі 755,12 (сімсот п`ятдесят п`ять гривень 12 коп.) грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: