Провадження 1-кп/193/75/23
В И Р О К

іменем України

17 березня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 0000008 від 08.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, проживаючого у незареєстрованому шлюбі, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено та визнано доведеним, що 21 січня 2023 року, приблизно о 14 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Вишнева в с. Девладове Криворізького району Дніпропетровської області, зустрів потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у нього виникають постійні конфлікти, після чого ОСОБА_3 підійшов до неї, і, на ґрунті неприязних відносин, наніс їй один удар ногою по лівій нозі від якого ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала колінами на землю. Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов по заду потерпілої ОСОБА_5 , яка залишилася перебувати на землі, схопив лівою рукою її за волосся та наніс один удар правою рукою в область голови, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в тім`яно-потиличній області по серединній лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 236 від 20.02.2023, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки.

Відтак, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Разом із обвинувальним актом до суду подано угоду про примирення від 28 лютого 2023 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Відповідно до умов цієї угоди, згідно ст. 468, 469, 471 КПК України, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також, у цій угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди про примирення, а також наслідки її невиконання.

Згідно до ч.3, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання у потерпілої ОСОБА_5 з`ясовано, що остання розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти затвердження угоди.

Прокурор та потерпіла у підготовчому судовому засіданні також просили затвердити угоду про примирення.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314, п.1 ст. 468 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , відноситься до кримінального проступку.

Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття. Обтяжуючих покарання обставини судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення (проступок), проживаючого у незареєстрованому шлюбі, на утриманні дітей не має, не працюючого, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення (проступку).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Речові докази по справі та витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 лютого 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0000008 від 08.02.2023 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/284/23 (провадження №1-кп/193/75/23).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження також мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1