УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Справа № 621/1205/23

Провадження 1-кс/621/233/23

14 квітня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 .

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, із середньою спеціальною освітою, солдата 118-го батальйону бригади № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 територіальної оборони Збройних сил України, в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ст.слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_7 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 13.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 296 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 13.04.2023, близько 04 год. 40 хвилин, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, ОСОБА_5 , будучи солдатом 118-го батальйону бригади № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 територіальної оборони Збройних сил України, в період щорічної основної відпустки, в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання в приміщенні буд. АДРЕСА_2 .

В цей день та час, у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, 13.04.2023 року, близько 05 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, ОСОБА_5 прийшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де увійшов до приміщення будинку, в якому в цей час знаходились останні, після чого, діючи із хуліганських спонукань, проявляючи явну зневагу до існуючих в суспільстві норм поведінки і моралі, почав виражатися нецензурною лайкою в адресу потерпілих.

Надалі, не припиняючи своїх кримінально протиправних дій, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні зали вказаного будинку, з метою демонстрації своєї переваги над присутніми ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, дістав з правої кишені куртки спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме - ручну гранату, точні відомості щодо якої на теперішній час не встановлені, яка є вибуховим пристроєм, спеціально пристосованим для ураження живої сили, після чого взяв її у ліву руку та почав погрожувати її використанням по відношенню до потерпілих. В свою чергу, присутні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , помітивши такі злочинні дії ОСОБА_5 , усвідомлюючи всю суспільну небезпеку, що може виникнути за наслідком застосування вказаного предмету, яка проявляється у безпосередньому заподіянні їм тілесних ушкоджень та смерті, в тому числі ушкоджень будинку, почали благати останнього не використовувати даний бойовий припас. Проте, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зухвало нехтуючи та ігноруючи прохання та застереження потерпілих про невчинення протиправних дій, усвідомлюючи, що за наслідком використання вказаної гранати станеться вибух, який може заподіяти фізичну та моральну шкоду не тільки присутнім в приміщенні вказаного будинку, а й оточуючим, правою рукою висмикнув чеку вище вказаної гранати, чим привів її у бойову готовність, та в подальшому, лівою рукою кинув до сусідньої кімнати і не вагаючись почав втікати із будинку. За наслідком дій ОСОБА_5 стався вибух вищевказаної гранати в приміщенні спальної кімнати будинку АДРЕСА_3 в результаті чого, осколковою дією було уражено стіни та меблі зали та кімнати, а також потерпілу ОСОБА_8 у якої, згідно висновку експерта за результатом проведення судової медичної експертизи №12-14/62-Зм/23 від 13.04.2023, мали місце вибухова травма непроникаючі забійні рани та рвано забійні поранення м`яких тканин обличчя, м`яких тканин правої та лівої половини грудної клітки, м`яких тканин лівого плеча, м`яких тканин лівої кисті, м`яких тканин правого та лівого стегна, з наявністю чужорідних металевих часток, без ушкодження кісток, судин та внутрішніх органів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3 «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

В подальшому, ОСОБА_5 , довівши свої хуліганські дії до кінця, з місця події втік.

13.04.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

13.04.2023 ОСОБА_5 був затриманий в порядку статті 208 КПК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з насильством, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, та наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого та свідків, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без застосування застави.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання в повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Зазначив, що підозрюваний є військовослужбовцем військової частини, який має професійні навички та володіє зброєю, і при цьому обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину із застосуванням зброї в період дії воєнного стану в Україні. Досудове розслідування триває, а, враховуючи тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному, ризики, зазначені в клопотанні, є об`єктивно існуючими, а отже інший, менш суворий запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Прокурор наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого правопорушення, та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання, оскілтки не збирається тікати. З приводу підозри не заперечував проти її обгрунтованості та своєї причетності до скоєного.

Захисник адвокат ОСОБА_11 заперечувала проти задоволення клопотання. Вказала, що ОСОБА_10 є військовослужбовцем, який захищає територіальну цілісність України, позитивно характеризується за місцем служби, має зареєстроване місце проживання, тривалий час перебуває в зареєстрованому шлюбі, а отже наявні міцні соціальні зв`язки. Ризики, зазначені в клопотанні, не підтверджені належними й допустимими доказами, а підозрюваний активно сприяє досудовому розслідуванню, надав свої свідчення щодо фактичних обставин події, а отже йому немає сенсу впливати на свідків чи потерпілу, тобто існування будь-яких ризиків є припущенням сторони обвинувачення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного:

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження доводів клопотання слідчим надано:

- Витяг з ЄРДР №0000141 від 13.04.2023, внесеного за частиною 4 статті 296 КК України (а.с.1-2);

- копію рапорту співробітників поліції про повідомлення про злочин (а.с.3)

- копію протоколу огляду місця події від 13.024.2023 (а.с.5-8),

- копію заяви ОСОБА_12 від 13.04.2023 (а.с.9),

- копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 13.04.2023 (а.с.10-13);

- копію висновку експерта №12-14/62-Зм/23 від 13.04.2023 (а.с.14),

- копію протоколу допиту потерпілого від 13.04.2023 (а.с.16-19),

- копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.04.2023 (а.с.34-36);

- копії протоколу допиту підозрювання від 13.04.2023 (а.с.41-45);

- повідомлення про підозру ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України (а.с.37-40).

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, частиною 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчим в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням вогнепальної зброї, спричиненого загально небезпечним способом, за який, у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (п.32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Наявність обґрунтованої підозри сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бекчієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим та прокурором у клопотанні, які підтверджені належними й допустимими доказами, а саме: підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, незаконно впливати на потерпілу та свідків, місце перебування яких відоме підозрюваному.

Крім того, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який є військовим та має навички поводження зі зброєю, в умовах дії воєнного стану в Україні, на думку слідчого судді є підвищеним ризик вчинення ОСОБА_14 іншого кримінального правопорушення із застосуванням насильства та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин слідчий суддя вважає клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На думку суду, не зважаючи на виключний характер такого запобіжного заходу, його застосування є доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

З цих же підстав не вбачається за можливе обрати інший, більш м`який запобіжний захід .

Крім того, відповідно до ч.4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, вчиненого загально небезпечним способом, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Відповідно до положень ч.1-3 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання,

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), але в межах строку досудового розслідування, у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор (№27)".

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 13 квітня 2023 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 12 червня 2022 року.

Виконання ухвали доручити співробітникам ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та направити підозрюваного до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 14.04.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1