Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
638/233/23 (1-кс/638/195/23): Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за скаргами на дії та рішення правоохоронних органів, на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та інших осіб під час досудового розслідування; бездіяльність слідчого, прокурора; стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Надіслано судом: 14.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 07.02.2023
Номер судового провадження: 11-сс/818/224/23
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/233/23 (провадження 1-кс/638/195/23) Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/224/23 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: скарги на повернення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючогосудді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого заявника ОСОБА_6 , належним чином повідомлених про розгляд справи, де від заявника надійшли заява про розгляд справи без нього, а від прокурора заяв про відкладення розгляду справи не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01. 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01. 2023 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, зобов`язавши районний суд розглянути його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вобґрунтування апеляційноїскарги заявникпосилається на невмотивованість судового рішення. Посилаючись на закріплені в Конституції України права людини, вважає, що його права на реалізацію судового захисту порушені. Судовий захист є одним з фундаментальних прав людини, які забезпечує суд. А тому, він не може відмовити в правосудді, оскільки в Конституції гарантується вільний розвиток, використання та захист російської і інших мов національних меншин України, а розгляд і вирішення в судових засідання цивільних, кримінальних та інших справ, ґрунтується на конституційних засадах. Вважає, що подання скарги, це не здійснення правосуддя, яке здійснюється державною мовою. А тому, кожний може звернутись до секретаріату суду офіційною мовою однієї з держав, що ратифікували Конвенцію про права людини, в тому числі, російською. А же потім, після прийняття скарги на основі надісланих документів, суд здійснює правосуддя, після чого він повинен подавати будь-які документи державною мовою. Тому, суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, або особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушуються, або створено чи створюють перешкоди для їх реалізації, або має інше ущемлення прав і свобод.

Вважає, що його скарга, яка викладена російською мовою, підлягає прийняттю та початку розгляду по суті. Та вже після цього, йому треба буде вести листування на Державній мові, після того, як на основі надісланих документів, суд вирішить здійснити правосуддя.

А тому, вважає , що його скарга підлягає задоволенню.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник в судове засідання не з`явився, був відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України належним чином повідомлений про дату та час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій просив задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України належним чином повідомлений про дату та час та місце розгляду справи, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, від нього не надходило.

За наведених вище обставин, враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю заявника та прокурора, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно відомостей,що єнаявними вматеріалах судовогопровадження вбачається,що 12.01.2023,засобами електронноїпошти,до судунадійшли матеріалискарги ОСОБА_6 ,з назвою«Жалоба»,в якійвін просивуповноважених осібХРУП№ 3ГУНП уХарківській областівнести відомостів ЄРДРза йогозаявою від10.01.2023

Відмовляючи заявнику в прийнятті скарги, суд виходив із системного аналізу положень Конституції України (ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92), КПК, законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (ст.12), «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII (ст.1, ч.6 ст.13, частин 1,2 ст.14), згідно яких документи, за результатами перевірки та/або розгляду яких розпочинається судовий контроль, в тому числі, на стадії досудового розслідування провадження мають бути викладені українською мовою (в перекладі на українську мову).

Слідчий суддя вважав, що виклавши свою скаргу іноземною мовою, заявник порушив вищевказані норми закону, що є підставою для повернення йому скарги, роз`яснивши заявнику його право на повторне звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

При цьому, слідчий суддя також керувався правовими висновками, викладеними в ухвалах Верховного Суду від 21.01.2019 (справа № 61-49091ск18), від 07 червня 2019 року (справа №826/10114/17), від 03 вересня 2020 року (справа №826/6286/17), від 29 жовтня 2020 року (справа №815/1958/16), від 07 грудня 2020 року (справа №138/132/20), а також у постанові Верховного Суду від 31.10.2022 року у справі № 160/27610/21, та у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 19 вересня 2022 у справі №521/12324/18, зазначивши, що вимоги щодо викладення документа процесуального характеру державною (українською) мовою, крім вищенаведених висновків, також викладені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 11-955зі19 (9901/98/19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 9901/12/20 (П/9901/12/20).

Колегія суддів погоджується з таким висновком ухвали слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогам Закону та норм кримінального процесуального законодавства.

Частина 1 статті 29 КПК України закріплює положення, згідно з яким кримінальне провадження за КПК здійснюється державною мовою, і, відповідно, органи, які ведуть провадження, складають процесуальні документи саме цією мовою. Це положення ґрунтується на ст. 10 Конституції України, яка проголошує державною мовою в Україні українську. Державною (офіційною) мовою є мова, якій державою надано правовий статус обов`язкового засобу спілкування у публічних сферах суспільного життя. Такою сферою і є кримінальне провадження.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у своєму рішенні, ухваленому 14 грудня 1999 р. (справа про застосування української мови), положення ч. 1 ст. 10 Конституції України, за яким "державною мовою в Україні є українська мова", слід розуміти так, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції).

Відповідно Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» № 2704-VIII від 25 квітня 2019 року, з подальшими змінами {Із змінами, внесеними згідно із Законами № 113-IX від 19.09.2019, ВВР, 2019, № 42, ст.238 № 114-IX від 19.09.2019, ВВР, 2019, № 45, ст.289 Кодексом № 396-IX від 19.12.2019, ВВР, 2020, № 7, № 8, № 9, ст.48 Законом № 531-IX від 17.03.2020, ВВР, 2020, № 16, ст.101}, єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Вказаний Закон України регулює функціонування і застосування української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України, відповідно до якого, мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова.

Слід зазначити, що, зважаючи на Концепцію державної мовної політики, затверджену Указом Президента України від 15 лютого 2010 року № 161/2010, яка визначає стратегічні пріоритети в подоланні спричинених багатовіковою асиміляційною політикою колонізаторів та окупантів деформацій національного мовно-культурного і мовно-інформаційного простору, повноцінне функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території держави є гарантією збереження ідентичності української нації та зміцнення державної єдності України.

Прицьому,слід врахувати,що відповіднодо Висновку«Європейської комісіїза демократіючерез право»,за особливихумов,що склалисяв Україні,збалансована політикау мовнійсфері вимагаєналежних гарантійдля збереженнядержавної мовияк інструментаєднання суспільства.Рекомендацію «Європейськоїкомісії задемократію черезправо» українськомузаконодавчому органувизначено віднайтиістотно прийнятнішіспособи підтвердженняверховенства українськоїмови якєдиної державноїмови тавжити додатковихзаходів длязміцнення їїролі вукраїнському суспільстві.Відповідно дочого,і булостворено ЗаконУкраїни «Прозабезпечення функціонуванняукраїнської мовияк державної №2704-VIIIвід 25 квітня 2019 року.

Відповідно до п.8 ч.1 цього Закону, українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України.

Як зазначено в п.1 ч.6 вказаного Закону, кожний громадянин України зобов`язаний володіти державною мовою.

У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови (ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Вказане свідчить проте, що відповідно до зазначених законів України, а також Конституції України та КПК України, органи досудового розслідування, прокуратура та суд як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Зокрема, це також відноситься до прийняття для розгляду документів, складених лише українською мовою.

За таких обставин, немає підстав ставити під сумнів обґрунтованість висновків слідчого судді, зазначених в оскаржуваній ухвалі, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованої думки, щодо порушення заявником вищевказаних норм закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо невмотивованості та незаконності судового рішення є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.6,7,9,303-306,309,392,393,404,405,407,418, 423,424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.01. 2023 року про повернення заявнику ОСОБА_6 його скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявника, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...