Провадження №1-кп/761/944/2023
В И Р О К

іменем України

16 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №002406 від 31.08.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 , будучи раніше не судимим, вчинив умисні, корисливі злочини проти власності за наступних обставин.

Так, 26.08.2022, тобто в період дії воєнного стану запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб та продовжено Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня на строк 90 діб 2022, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення банківської картки банку АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення грошових коштів для особистого збагачення.

26.08.2022 ОСОБА_7 , знаходився у кімнаті житлового будинку ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де допомагав останній по хатніх справах.

Перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_3 зазначеного будинку ОСОБА_5 залишила на ліжку однієї з кімнат чохол з банківськими картами, після чого пішла в іншу кімнату по своїх справах.

В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення банківської карти для подальшого викрадення коштів, які знаходяться на відповідному банківському рахунку. При цьому платіжна картка за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням відповідно до чинного законодавства є платіжним інструментом - засобом доступу до банківського рахунку, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених договором, і є різновидом офіційних документів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна у період воєнного стану, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, того ж дня, 26.08.2022, приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на заволодіння чужим майном, таємно викрав з чохла, який знаходився в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , банківську картку банку AT «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та відповідно до пункту 1.27 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абз. 2 ст. 1 ЗУ «Про інформацію» є офіційним документом, після чого покинув приміщення квартири АДРЕСА_4 , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 викрав офіційний документ, з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , попередньо знаючи пін-код до банківської картки банку АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та яку він викрав, діючи, умисно, без відома потерпілої, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, із банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 24, за допомогою функції «Зняття готівки» в банкоматі, в період часу з 13 год. 56 хв. до 14 год. 05 хв. 27 серпня 2022 року здійснив операцію зі зняття коштів у розмірі 10000 гривень, тим самим викравши в умовах воєнного стану із рахунку № НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_5 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», готівку на загальну суму 10000 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 , винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, визнав повністю та розказав про обставини скоєного злочину так, як зазначено в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_2 суду пояснив, що 26 серпня 2022 року він знаходився у квартирі АДРЕСА_4 , де допомагав потерпілій ОСОБА_5 по хатніх справах. При цьому, коли потерпіла вийшла з кімнати, він помітив її банківську картку, яку вирішив викрасти. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він таємно викрав банківську картку. На наступний день він скористався вказаною викраденою банківською карткою та зняв у банкоматі по просп. Перемоги, 24 в м. Києві грошові кошти в сумі 10000 грн. з рахунку потерпілої. Гроші він витратив на власні потреби.

Обвинувачений, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вид і розмір шкоди, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, пояснив, що повернув потерпілій гроші, а також вибачився перед нею.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, виду і розміру шкоди, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у викраденні офіційного документу, з корисливих мотивів, та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, має місце реєстрації та проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 357 КК України, та позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України покарання ОСОБА_2 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, наявність пом`якшуючих покарання обставин у вигляді щирого каяття у вчиненому та добровільного відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Згідно положень ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_2 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- DVD-диск із відеозаписом, наданий адміністрацією ТРЦ «Смарт-Плаза», - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- банківську карту «UKRSIBBANK» № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_8 », а також 4 купюри по 500 грн. - повернути у розпорядження потерпілої ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1