ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/730/23
провадження № 1-кс/753/262/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , про незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000218 та клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , стосовного якого 16 грудня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області винесено вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 309 КК, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та спосіб придбав та розпочав зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок», тобто схованок з речовинами. В подальшому, 13 січня 2023 року приблизно об 11 год 40 хв за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська, 4-А, працівниками поліції було затримано ОСОБА_6 , у якого було виявлено та в подальшому було вилучено полімерний пакет, в якому знаходилася речовина зеленого кольору рослинного походження, що являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, масою 18,34 г, яку ОСОБА_6 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 3 червня 2009 року, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту. Канабіс, згідно Постанови КМУ від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Новомайське, Криворізького р-ну., Дніпропетровської обл., громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , стосовного якого 16 грудня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області винесено вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підозрюваний усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого та суду; вчиняти нові злочини, оскільки підозрюваний на даний час не працевлаштований та не має постійного джерела доходів;

При цьому більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі протоколу автоматичного розподілу вказане клопотання передане слідчому судді ОСОБА_1 .

Розгляд клопотання було призначено на 15 січня 2023 року о 12 год.

15 січня 2023 року у судове засідання з`явилися прокурор ОСОБА_3 , захисник підозрюваного ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 .

У судовому засіданні до початку розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу, захисником підозрюваного ОСОБА_5 були подані клопотання: про проведення в залі судового засідання фотозйомки, відео- та аудіо запису з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів, про дослідження речового доказу, про дослідження додатків до протоколу затримання ОСОБА_6 від 13 січня 2023 року, у задоволенні яких слідчим суддею було відмовлено.

До матеріалів клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_5 було долучено договір оренди нежитлового приміщення від 27 грудня 2022 року, письмові зауваження до протоколу затримання ОСОБА_6 від 13 січня 2023 року та заяву ОСОБА_9 від 15 січня 2023 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, просив його задовольнити, без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, оскільки вироком Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, на шлях виправлення засуджений не став, належним висновків для себе не зробив.

15 січня 2023 року захисником підозрюваного ОСОБА_5 було заявлено відвід слідчому судді на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у зв`язку з чим було оголошено перерву.

У порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України, справу передано слідчому судді ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 16 січня 2023 року у задоволенні відводу слідчому судді ОСОБА_1 відмовлено.

16 січня 2023 року продовжено розгляд клопотання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 у задоволенні клопотання слідчого просив відмовити, посилаючись на те, що підозра за ч. 2 ст. 307 КК України є необгрунтованою, дії ОСОБА_6 на його думу необхідно було кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, ризики передбачені ст. 177 КПК України не підтверджено, підозрюваний проживає із ОСОБА_9 у орендованій квартирі, просив застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2022 року просив до уваги не брати, оскільки він законної сили не набрав.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 подав заяву на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000218. Свою позицію мотивував тим, що:

затримання проведено з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства про які захисником зазначено в письмових зауваженнях до протоколу затримання;

працівниками поліції до прибуття захисника здійснено особистий обшук підозрюваного;

після проведення працівниками поліції незаконного обшуку ОСОБА_6 , до складання будь-яких процесуальних дій та до запрошення понятих та без проведення експертизи працівники поліції створили для себе уявлення що ОСОБА_6 зберігає при собі з метою збуту наркотичний засіб.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, зазначив, що давно намагається позбутися від наркотичної залежності, проживає разом із дівчиною у орендованій квартирі в місті Києві, далі від дачі показів відмовився.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0000218, слідчий суддя виходить з такого.

Враховуючи, що скарга на незаконне затримання подана під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, зважаючи на необхідність невідкладного розгляду скарг на незаконне затримання, для недопущення протиправного обмеження прав ОСОБА_6 на свободу, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу на незаконне затримання у цьому судовому засіданні разом з розглядом питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Частинами першою, другою, третьою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи; якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Звільнення особи в порядку статті 206 КПК України може бути здійснено за відсутності законної підстави такого затримання, тобто відповідного рішення слідчого судді / суду чи правоохоронних органів.

13 січня 2023 року о 11 год 40 хв ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Доводи захисника ОСОБА_5 щодо незаконного затримання фактично зводяться до незгоди із діями працівників поліції та винесеним ними протоколом затримання.

Щодо доводів захисника, що особистий обшук було проведено в порушення ч. 5 ст. 46 КПК України без захисника на увагу не заслуговують, оскільки захисник було повідомлено про затримання підозрюваного про що свідчить його підпис у протоколі затримання і він був присутній при затриманні, а проведення особистого обушку до приїзду захисника не свідчить про порушення слідчим норм КПК, оскільки обшук особи фактично не є окремою слідчою дією, а поглинається такою дією, як затримання.

Доводи захисника що при обшуку не були відсутні поняті спростовуються протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в яких зазначено що в правій кишені ОСОБА_6 було виявлено політиленовий пакет в якого знаходилися речовина зеленого походження, на запитання слідчого що за речовина ОСОБА_6 відмовився відповідати, після чого слідчим було роз`яснено затриманому права та обов`язки і було його затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, доводи захисника про те, що підставою затримання стало упереджене та необгрунтоване твердження працівників поліції що ОСОБА_6 має при собі наркотичну речовину без проведення експертизи спростовуються матеріалами клопотання. Разом з тим, частиною першою статті 208 КПК України законодавцем фактично встановлено співмірність застосування такого заходу як затримання до осіб, стосовно яких у компетентних органів є припущення про вчинення кримінального правопорушення.

Доводи захисника про формальні неточності у протоколі затримання не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту незаконного затримання особи.

Таким чином, доводи скарги на незаконне затримання ОСОБА_6 є необґрунтованими, а така скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Групою слідчих СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0000218, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

14 січня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0000218 вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 передбаченого частиною другою статті 307 КК України кримінального правопорушення підтверджується рапортом працівника ПОПП, щодо виявлення кримінального правопорушення; протоколом затримання та особистого обшуку ОСОБА_6 , в ході якого було вилучено речовини, схожі на наркотичні; - протоколами допитів осіб, що були присутні в ході проведення слідчих дій в якості понятих зокрема ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено фотозображення, місць схованок з наркотичними засобами/психотропними речовинами та позначенням відповідних координат; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів, відповідно до якого надані на дослідження речовини є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик вчинення ОСОБА_6 іншого злочину наявний, оскільки стосовно ОСОБА_6 16 грудня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області винесено вирок, відповідно до якого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, крім того, підозрюваний в судовому засіданні підтвердив що він не працює офіційного джерела доходу немає.

Зі змісту вироку Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2022 року вбачається, що допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. Тому доводи захисника, що вказаний вирок не підлягає оцінці при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_13 на увагу не заслуговують.

Оцінюючи доводи слідчого про наявність ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує заяву ОСОБА_9 співмешканки ОСОБА_6 , яка вказує на те, що вони проживають разом понад півроку, спільно поділяють побут та мають стосунки, і проживають у м. Києві про що надають договір оренди житлового приміщення, який укладений 27 грудня 2022 року.

Разом з тим, враховуючи ті обставини, що шлюб офіційно не зареєстрований, не свідчить про те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, проживання у м. Києві з 27 грудня 2022 року, не свідчить про те, що квартира яку вони орендують, є усталеним та постійним місцем проживання підозрюваного. Вказане свідчить що ризик переховування від органів досудового розслідування існує.

Крім того, такий ризик наявний з огляду на тяжкість покарання у разі доведення оскільки враховуючи як зазначені обставини так і те, що підозрюваний усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання.

Враховуючи зміст статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 307 КК України, є тяжким злочином.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, передбачених пунктами 1, 5 статті 177 КПК України ризиків, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_6 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, відсутність відомостей про постійне місце роботи та джерело доходу та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_6 , від суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам.

Однак прокурором не наведено обгрунтованих мотивів, які б вказували на відсутність підстав для визначення підозрюваному застави.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вид кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 враховуючи, те, що після винесення 16 грудня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області вироку, відповідно до якого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, вчинив нове кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, суд вбачає підстави для визначення розміру застави у найбільшому розмірі передбаченого для тяжких злочинів, і вирішив, що достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

Оскільки ступінь існуючих ризиків є досить високим, суд визнає виправданим покладення на підозрюваного у разі звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки; не відлучатися з населеного пункту за місцем реєстрації без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України

Керуючись статтями 181, 193, 194, 196 206 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , про незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000218 відмовити.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 год 40 хв 13 січня 2023 року.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_6 , підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_6 , зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Дія ухвали закінчується 12 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1