Єдиний унікальний номер справи 185/484/23
Провадження № 1-кп/185/416/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 09 січня 2023 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватостіза обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красногорськ Челябінської області російської федерації, громадянки України, з середньою технічною освітою, працюючої на посаді бухгалтер в ТОВ «Павлоградське Підприємство Промислового Залізничного Транспорту «Сигнал», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в період часу з травня 2022 року по вересень 2022 року, встановити більш точного часу в ході досудового розслідування не вдалося, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введений на території України воєнний стан, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України розмістила на своїй сторінці « ОСОБА_6 », в забороненій соціальній мережі «Однокласники» дописи, які спрямовані до невизначеного кола осіб з текстом: «Полная зачистка Лисичанска займете ще пару дней... И его жители с радостью встречают освободителей», «Лисичанск наш», «....но по сути Лисичанск наш! Возращаемся домой; Как же я рад, что мы вытравили этих нацистов из Мариуполя. И так будет с каждым городом Украины», «8 лет в Мариуполе георгиевская лента была под запретом, но вчера жители города развернули самую большую георгиевскую ленту в мире, площадью 2100 кв.метров!», «владимир владимирович пожалуйста, берите все в свои руки», «Историю победы не запретить!; ....и чтобы мы были возле вас, - жители Донбасса как один говорят о своем желании воссоединиться с россией», висловлення підсилено фото, на якому проста, звичайна жінка начебто уособлює увесь «звільнений» Донбас, що публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

В подальшому, в період часу з 08:47 год. по 09:12 год. 06 січня 2022 року співробітниками поліції в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих було виявлено та вилучено мобільний телефон «Хіаоmі Redmi», за допомогою якої ОСОБА_3 розповсюджувала дописи в мережі Інтернет, тим самим припинено кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

10 січня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачена ОСОБА_3 згодна з кваліфікацією вчиненого нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення права обіймати посади у юридичних особах приватного права строком на десять років.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаялася. Пояснила суду, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, просила затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченою угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченої - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 від 10 січня 2023 року і призначення обвинуваченій ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади у юридичних особах приватного права строком на десять років.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію шляхом безоплатного вилучення у власність держави знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 січня 2023 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади у юридичних особах приватного права строком на десять років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

- мобільний телефон «Хіаоmі Redmi» в корпусі зеленого кольору в зеленому чохлі, який був вилучений в ході обшуку у ОСОБА_3 , і переданий на зберігання до камери схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 0010506 від 06 січня 2023 року) - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації у дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1