Справа № 211/1884/23
Провадження № 1-кп/211/369/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 24.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.11.2008 року Саксаганським районним судом за ст.185 ч.3, 304 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 23.03.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 23.08.2012 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 3 місяця 18 днів; 29.07.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.122, ч.1 ст.125, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України додати частину покарання по вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.06.2014 до відбування 5 років позбавлення волі, звільнений 26.11.2018р. по відбуттю строку покарання; 25.06.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частину не відбутого покарання по вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2010 та остаточно до відбуття призначити 4 роки позбавлення волі; 13.04.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України,

встановив:

23.03.2023 близько 12 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 знаходився неподалік від буд. №10 по бульвару Європейський в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу, де вживав алкогольні напої разом із потерпілою ОСОБА_4 .. В ході спілкування ОСОБА_3 побачив, що сумка ОСОБА_4 , яка знаходилась поряд з нею, відкрита та що в ній знаходиться паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 15.05.2018 виданий на ім`я ОСОБА_4 . В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення паспорту громадянина України, що належить ОСОБА_4 , та обернення його на свою користь. Так, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння паспортом, діючи умисно, з корисливих мотивів та з особистої зацікавленості, у вищезазначеному місці та часі, скориставшись тим, що ОСОБА_4 відволіклась, викрав паспорт громадянина України, належний ОСОБА_4 № НОМЕР_1 від 15.05.2018 виданий органом №1227 у вигляді ID картки, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив всі дії для доведення правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував протиправний намір, спрямований на викрадення паспорту громадянина України ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України вищевказані обставини кримінального правопорушення, встановлені органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, в обвинувальному акті, прокурором викладено клопотання, в якому зазначено про те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, просить суд розглянути це кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України. Заява підписана в присутності захисника ОСОБА_5 ..

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням вказаного, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_3 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення та кваліфікує його дії за ч.3 ст.357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням викладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, те, що ОСОБА_3 не працює, а отже не має сталого матеріального стану, обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Разом із цим, суд, діючи відповідно до положень ч.1 ст.76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст.50 КК України мети покарання.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Процесуальних витрат по справі немає. Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний західОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ - паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 від 15.05.2018 у вигляді ID картки залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1