Пр-ня по справі № 1кп/521/1042/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

20 березня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000806 від 05.12.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Котовськ Одеської області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, неофіційно працюючий робочим на будівельних майданчиках в м. Одесі, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 02 грудня 2022 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в якій тимчасово проживав у свого знайомого ОСОБА_5 , вирішив таємно викрасти майно останнього.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення ОСОБА_3 впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, в умовах воєнного стану1, маючи вільний доступ до квартири, в якій тимчасово проживав, таємно викрав ноутбук LENOVO 330-15IGM (81D100GYRA) вартістю 6 583 гривні 33 копійки, який належить ОСОБА_5 та находився на столі в приміщенні спальної кімнати.

Після викрадення, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому на суму 6 583 гривень 33 копійки.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Показав, що у грудні 2022 року він проживав спільно, в орендованій квартирі по АДРЕСА_3 , із знайомим ОСОБА_5 . В той проміжок часу він працював у ливарному цеху на вул. Чорноморського Козацтва. Коли його звільнили у нього не було грошей, він вирішив випити. Самостійно в квартирі випив 4 банки напою Рево та приблизно 2 літри пива. Знаходячись у стані алкогольного сп`яніння вирішив викрасти ноутбук свого приятеля. Коли викрав, здав його у ломбард і отримав за це 3000 гривень. Гроші витратив на власні потреби. Оскільки не мав роботи, не міг і досі відшкодувати завдану матеріальну шкоду. В теперішній час працює і має бажання відшкодувати завдану шкоду. Кається у вчиненому правопорушенні.

2.2.За згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

3.3.Суд не визнає як обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказана обставина не інкримінується стороною обвинувачення. Суд самостійно не вправі обтяжувати положення обвинуваченого, шляхом зазначення такої обставини як обтяжуючою у вироку суду.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Призначаючи покарання суд враховує особистість обвинуваченого і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться у віці 25 років. Народився в Одеській області в м. Котовськ (Покровськ) де і постійно проживає. Отримав середню спеціальну освіту, за спеціальністю зварювальник. Працює в теперішній час різноробочим у автошколі в м. Покровськ Одеської області. Зареєстрований і постійно проживає в м. Покровськ. Не одружений. Проживає спільно з бабусею. Його дядько (брат матері) в теперішній час проходить військову службу за мобілізацією, знаходиться під АДРЕСА_4 . Мати його виховувала самостійно. Батька ніколи не знав. Останні п`ять років мати проживає і працює в Німеччині домогосподаркою. Молодший брат, разом з матір`ю виїхав у Німеччину.

4.3.Як і у інших подібних випадках, вказане правопорушення вчинено тільки у зв`язку з відсутністю належної освіти та виховання, а також нерозумінням відносин власності. ОСОБА_3 також знехтував певними дружніми відносинами з товаришем ОСОБА_5 , з яким спільно проживав у орендованій квартирі, оскільки останній довіряв ОСОБА_3 та навіть запросив його спільно проживати і сплачувати за квартиру разом.

4.4.Така поведінка очевидно має бути засуджена не тільки юридично, але й морально. Такий вчинок руйнує не тільки суспільні відносини у сфері захисту права власності, але й перш за все особисті стосунки між людьми, які можуть позитивно впливати на зміст життя кожної людини. Довіра, впевненість у порядності та доброзичливості іншої людини є цінностями, які надважливі для будь-якого суспільства. Саме за допомогою таких категорій можливо створити повноцінне суспільство яке буде керуватись у своєму житті лише чеснотами, позитивними моральними якостями людини та добросердними вчинками.

4.5.Суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до останнього положення ст. 75 КК і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Строк випробування повинен бути мінімальним. Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинуваченого певні обов`язки.

4.6.Вивченням особистості обвинуваченого, судом також встановлено, що ОСОБА_3 не читає, оскільки не має на це часу. Вільний час, після роботи нічим особливо не зайнятий, а лише відпочиває від роботи. Як відомо, майбутнє належить людині, яка вміє вдало використовувати свій вільний час. Тобто час, який не заповнений роботою, потребує правильного використання, для якого необхідно розуміти власні пріоритети та потреби, які необхідні задля досягнення загальною людської мети. Не можна собі дозволити, даремно витрачати такий час, в тому числі оскільки людина під час проведення такого часу, не повинна звертатись думками до можливості порушення закону.

4.7.Одразу спадає до думки такий вислів: «Є таке тверде правило, Встав вранці, вмився, привів себе до ладу і одразу ж наведи лад і на своїй планеті. ……. Це дуже нудна робота, але зовсім не тяжка». Видатний французький письменник ОСОБА_6 у своєму не менш видатному творі «Маленький принц» дуже влучно вказує на зміст діяльності людини. Незвична казка, виявилась так само затребуваною дітьми, як і дорослими. Однак за своїм змістом, вона більш потрібна дорослим ніж дітям.

4.8.Пірнаючи у світ книг, кожний обов`язково отримує власну частину знань. Такі знання і є частиною виховання та освіти. Книги, як казав англійський історик Генрі Томас Бокль, зазвичай корисні єдино як складові місця, де скарби розуму добре зберігаються і зручно можуть бути знайдені. Думаю, що скарби які викладені у творі «Маленький принц» будуть корисними для світосприйняття обвинуваченого. Сам зміст повісті казки настільки змістовний та глибинно інформативний, що він здатний заповнити позитивними думками і навести на розумні роздуми будь-яку людину. Якщо ж людина потребує сторонніх вдумливих ідей, то безумовно таке читання здатне допомогти у формуванні особистості таких опіній, оскільки головним задумом повісті є утвердження справжніх цінностей людського буття. Загалом у творі багато алегоричних зображень про любов, відношення, дружбу, багатства, почуття. І коли тебе поглинає світ пригод у творі, дійсно «ті хто розуміє, що таке життя, відразу б побачили, що це набагато більше схоже на правду».

4.9.Переконаний, що читанням такої літератури можливо не тільки змінити свої погляди на життя, але й за допомогою нового мислення «…знайти собі справу та й чогось навчитися», як слушно зауважив собі Маленький принц. А можливо й навчитись найголовнішому у житті, «судити самого себе, … бо це найважче. Себе судити набагато важче, ніж інших. Якщо ти зумієш правильно судити себе, то ти справді мудрий». І вже тоді, відношення людини до порушення суспільних відносин, має зовсім інший характер, зовсім інші риси, які призводять до сорому та докорів сумління і вже власна совість судить людину, хоча б те погане, що є в людині і не належало їй.

4.10.Окрім того, корисним буде для обвинуваченого перегляд художнього фільму італійського режисера Вітторіо Де Сіка «Викрадачі велосипедів». Цей фільм позначено у більшості кінодовідників як шедевр, що заслуговує перегляду. Хоча сюжет і має не дуже приємну для душі розв`язку подій життя, на мою думку можливо багато чому навчитись із аналізу дій головних героїв фільму. Щоб не спойлерити сюжет фільму, лише позначу, що ідея фільму полягає у тому, що навіть у складних життєвих ситуаціях, які начебто доводять людину до відчаю, не можна вдаватись до вчинення зла іншій людині. Будь-які складні ситуації лише тимчасові і з часом виглядають не такими вже і складними. «Нічого ні доброго, ні злого нема, Лише роздуми розставляють все…». В цьому висловлюванні ОСОБА_7 набагато більше мудрості ніж зазвичай ми можемо побачити. Люди зазвичай позначають маркерами «погане» і «добре» певні події життя і коли трапляється ситуація, з якою раніше людина не стикалась, тим більше коли таких ситуацій декілька, останній втрачає психологічну рівновагу і вчиняє дії про які в подальшому, як правило дуже шкодує. Однак час показує, що нічого доброго і злого не було, все було лише в нашій уяві і ми не змогли правильно оцінити такі події життя.

4.11.У даному випадку обвинувачений неправильно оцінив свої події життя, звільнення з роботи і відсутність коштів і вдався до вчинення зла товаришу, викравши його ноутбук. Переконаний, що ОСОБА_3 шкодує про вчинене та бажає залагодити свою вину перед товаришем. Призначена книга та перегляд фільму будуть правильним і корисним проведенням часу і позитивно вплинуть на загальні розумові здібності обвинуваченого. Вони також повинні призвести до роздумів совісті, які єдині здатні внутрішньо контролювати поведінку кожної людини.

5.Підстави для задоволення цивільного позову.

5.1.При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 , суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК, ст. 13 ЦПК і ст. 1166 ЦК.

5.2.Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала /ч. 1 ст. 1166 ЦК/.

5.3.Судом встановлено, що шкода завдану майну потерпілої особи ОСОБА_5 заподіяна обвинуваченим ОСОБА_3 у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим виключно до ОСОБА_3 як до особи що заподіяла його. Сам обвинувачений повністю визнав всі позовні вимоги потерпілого.

5.4.Заподіяння шкоди майну потерпілого ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню.

5.5.Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК, яка встановлює диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

5.6.Документально потерпілим ОСОБА_5 підтверджено заподіяння матеріальної шкоди у загальній сумі 6 583 гривень 33 копійки. Вказана сума складається з вартості викраденого ноутбуку LENOVO 330-15IGM (81D100GYRA). Суд вважає за необхідне позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі, в тому числі тому, що вказана сума доведена належними та допустимими доказами.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

6.1.Враховуючи вид покарання, будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

6.2.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, а саме прочитати повість-казку французького письменника Антуана де Сент-Екзюпері «Маленький принц», написаний у 1942 році та переглянути художній фільм італійського режисера Вітторіо де Сіка «Викрадачі велосипедів», знятий 1948 році.

1.3.Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.4.До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.5.Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 6 583 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 33 копійки матеріальної шкоди.

1.6.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.7.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.8.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.9.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

[1] Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року

[2] Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.

1 Правовий режим воєнний стан введений в Україні на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року та неодноразово продовжений в Україні, останній раз на момент події Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 18.11.2022 року на строк 90 діб.