Провадження № 1-кс/638/421/23
УХВАЛА

Іменем України

01 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003150 від 16.08.2018, за ознаками ч.1, ч. 2 ст. 190 КК України про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовується тим, що 19.10.2018 ОСОБА_5 на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України. Але ОСОБА_5 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не мешкає, не має офіційного місця роботи або навчання, переховується від органів досудового слідства та суду, жодного разу не з`явився на за викликом слідчого, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, абонентські номери, які раніше використовував ОСОБА_5 знаходяться поза зоною досяжності.

Через наведені обставини ОСОБА_5 було оголошено у державний розшук та згідно із постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженої прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 190 КК України зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України 31.10.2018.

На даний час місцеперебування ОСОБА_5 органу досудового розслідування невідоме, оскільки він переховується від слідства.

Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу його до суду для участі в судовому засіданні для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не звився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Перевіривши матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з виходячи з наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КПК України розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який за правилами ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований лише до особи, яка підозрюється або обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, та з урахуванням додаткових обмежень, встановлених процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Відповідно до матеріалів клопотання, повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003150 від 16.08.2018, за ознаками ч.1, ч. 2 ст. 190 КК України складено 19.10.2018.

З доданої до матеріалів наглядового провадження., що надійшли разом з клопотанням, копії повідомлення про підозру ОСОБА_5 вбачається, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 не отримував, також матеріали клопотання не містять жодних доказів направлення повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку.

При дослідженні матеріалів наглядового провадження за матеріалами кримінального провадження №0003150 внесеного до ЄРДР 16.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1,ч. 2 ст. 190 КК України встановлено, що на сторінці 56-60 міститься лист Державної прикордонної служби України про виконання доручення за № 5/4/1892 від 22.08.2018, та на сторінках 64-64 міститься лист головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за №0.184-36254/0/15-18-виз від 11.09.2018, відповідно до яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав з території України 14.08.2018. Жодних даних щодо перетину державного кордону України ОСОБА_5 станом на час вручення підозри, тобто 19.10.2018, матеріали наглядового провадження не містять.

Також матеріали клопотання не містять відомостей щодо додатково вжитих заходів, направлених на отримання підозри ОСОБА_5 , а саме суду не надано доказів направлення повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком із розпискою про отримання, або вручення її під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка проживає із ОСОБА_5 , житлово-експлуатаційній організації за місцем його проживання або адміністрації за місцем роботи, як цього вимагають положення ст. 135 КПК України, тобто не є доведеним вжиття заходів для вручення їх у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України.

Також матеріали наглядового провадження за матеріалами кримінального провадження №0003150 внесеного до ЄРДР 16.08.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1,ч. 2 ст. 190 КК України, містять копії корінців повісток про виклик ОСОБА_5 від 23.01.20232, 24.01.2023, 25.01.2023,06.02.2023, 07.02.2023, 08.02.2023, проте жодних доказів вручення повісток у належний спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.

Крім того, не надано доказів виклику ОСОБА_5 до слідчого з метою проведення слідчих дій до моменту складання повідомлення про підозру 19.10.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не є повідомленим про підозру або затриманим за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. На підтвердження набуття ним статусу підозрюваного, стороною обвинувачення жодних доказів не надано.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих(розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Частино. 1 ст. 282 КПК України визначено, що зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

Разом з цим, матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що після зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_5 у державний розшук постановою від 31.10.2018, органом досудового розслідування виносилася постанова про відновлення досудового розслідування .

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що слідчий за відсутності постанови про відновлення досудового розслідування не мав права ініціювати питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, крім того, клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ініційовано слідчим без відновлення досудового розслідування у справі, а отже підстави для задоволення клопотання відсутні.

Зазначене не перешкоджає стороні обвинувачення повторно звернутися до суду із зазначеним клопотанням після виконання вимог КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 199, 280, 282 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003150 від 16.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 190 КК України про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1