Справа №1-475/04 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/570/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року по справі № 1-475/2004 за нововиявленими обставинами, було залишено без задоволення. Також у задоволенні клопотаннь захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 від 07 травня 2021 року про проведення судово-медичної травматологічної експертизи, від 08 травня 2021 року про проведення судово-медичної експертизи, клопотання ОСОБА_7 від 25 травня 2021 року про проведення судово-медичної травматологічної експертизи, від 24 травня 2021 року про проведення судово-медичної експертизи, від 28 травня 2021 року щодо дослідження матеріалів справи в порядку ч.3 ст.404 КПК України, від 01 червня 2021 року про допит потерпілого, від 03 червня 2021 року про допит експертів, від 07 червня 2021 року про виклик свідків обвинувачення та заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року по справі № 1-475/2004 за нововиявленими обставинами, було залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням засуджений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 звернулися до апеляційного суду з клопотаннями про поновлення строку на його апеляційне оскарження та апеляційними скаргами.

В обґрунтування пропущеного строку, захисник ОСОБА_8 посилається на те, що повний текст вказаної ухвали йому не надсилався та не вручався, про його існування йому стало відомо лише 13 жовтня 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Засуджений ОСОБА_7 , обґрунтовуючи пропуск строку на звернення з апеляційною скаргою, також вказує на те, що ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року він не отримував.

В апеляційних скаргах, як захисник ОСОБА_8 , так і засуджений ОСОБА_7 просять оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду.

Свої вимоги захисник ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що судове рішення є незаконним, необгрунтованим, при його постановленні суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду.

Апелянт вказує, що під час ознайомлення з матеріалами справи, йому стало відомо, що прокурори, які приймали участь у судовому розгляді заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, не були належним чином уповноважені на участь у цьому кримінальному провадженні, оскільки відсутнє рішення, а саме, постанова керівника органу прокуратури про призначення групи прокурорів у цій справі.

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції повинен був спочатку розглянути клопотання сторони захисту, постановити ухвалу по ним, і вже потім, після судового розгляду, вирішувати заяву по суті. У той же час, суд першої інстанції вирішив усі клопотання у рішенні по суті заяви, таким чином не надавши стороні захисту можливості заявити ці клопотання з інших підстав, що свідчить про неповноту судового розгляду і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. У зв`язку з не розглядом його клопотань та не прийняттям по ним рішення, головуючому судді було заявлено відвід, у задоволенні якого було відмовлено, що викликає сумнів у неупередженості судді, у зв`язку з чим, на підставі ч.2 ст. 415 КПК України, він просить суд апеляційної інстанції визнати заяву про відвід судді обгрунтованою.

Крім того, апелянт зазначає, що у поданій заяві ОСОБА_7 вказував, що про те, що поранення, спричинене працівниками міліції було вогнепальним, йому стало відомо з відповіді медичного закладу, і посилався на ці факти як нововиявлені як нововиявлені та на суттєві недоліки у попередньому судовому розгляд, зокрема щодо експертиз, допиту свідків і потерпілих, протиправних дій працівників міліції. Вказані доводи заявника, а саме, про незаконне застосування саме вогнепальної зброї при затриманні, і як наслідок протиправного тиску на нього зі сторони міліції, залишились поза увагою суду, що свідчить про неповноту судового розгляду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_7 посилається на те, що оскаржувану ухвалу він так і не отримав, разом з тим, 24 січня 2022 року у Сумському апеляційному суді, під час апеляційного перегляду ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 березня 2021 року, прокурор надав, як доказ, копію ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року, що свідчить про порушення рівності перед судом і законом учасників кримінального провадження та не відповідає п. 3, ч. 1 ст. 7, ст. 10 КПК України.

Крім того, апелянт зазначає, що в судовому засіданні під час розгляду його заяви головуючий-суддя відмовилась отримувати від нього письмові клопотання про призначення експертизи, перевірки обґрунтованості його затримання, виклику для допиту потерпілого, свідків та розглядати їх, у зв`язку з чим він вимушений був направляти їх по пошті через адміністрації ДУ «Сумський слідчий ізолятор», де на даний час перебуває. Крім того, отримавши вказані клопотання, суд повинен був спочатку їх вирішити, шляхом прийняття ухвали, а вже потім розглядати його заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами по суті, разом з тим, суд вирішив усі клопотання разом з заявою, обмеживши, у такий спосіб, сторону захисту у заявленні таких клопотань з інших підстав, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, а також не дотримався положень Постанови Пленуму ВСУ від 27 грудня 1985 року та практики ЄСПЛ.

Також, апелянт зазначає, що під час розгляду справи, він надав суду як доказ довідки «Центральної міської клінічної лікарні», яка підтверджує факт незаконного застосування до нього, під час затримання, вогнепальної зброї. При цьому, дослідивши матеріали справи, суд з`ясував, що з даного приводу судово-медична експертиза не проводилась, а ігноруючи його клопотання про проведення такої експертизи за вказаним фактом та позбавляючи його права повторного звернення з таким клопотанням, суд порушив його права, передбачені ст.42,43 КПК України та недотримався ч. 2 ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про призначення даного провадження до апеляційного розгляду його учасники були повідомлені завчасно, у передбачений законом спосіб.

У зв`язку з тим, що за наявної у апеляційного суду інформації, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , який є у даному провадженні апелянтом, знаходиться у лавах ЗСУ і його право на заняття адвокатською діяльністю зупинено, колегією суддів 28 квітня 2022 року було постановлено рішення про доручення Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області призначити ОСОБА_7 іншого захисника.

Відповідно до доручення №018-0000566 від 12 травня 2022 року, для надання безоплатної вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_7 було призначено захисника ОСОБА_9 , однак, вказаний адвокат подав до апеляційного суду заяву, в якій зазначив, що прибути в судове засідання не зможе, у зв`язку з його мобілізацією.

Враховуючи, що у даному провадженні, в апеляційному порядку перевіряється законність прийнятого судового рішення, постановленого за результатом його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року, яким останнього засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, тому участь захисника не є обов`язковою.

З врахуванням вищезазначеного, і попередньо з`ясувавши позицію ОСОБА_7 , який не заперечував щодо розгляду вищезазначених апеляційних скарг без участі захисника, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснення апеляційного розгляду без участі захисника.

Тому, заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводів клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційних скарг, позицію засудженого ОСОБА_7 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення та задовольнити подані апеляційні скарги, думку прокурора, яка вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, просила залишити її без зміни, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

З матеріалів даного провадження вбачається, що за результатом розгляду заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, 28 вересня 2021 року судом було проголошу резолютивну частину ухвали, а повни її текст було проголошено 01 жовтня 2021 року.

З врахуванням тих обставин, що в матеріалах справи взагалі немає доказів того, що засуджений ОСОБА_7 отримав копію вказаного судового рішення, які і немає доказів на спростування доводів захисника ОСОБА_8 щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що останніми такий строк пропущений не був, а тому вирішувати питання про його поновлення підстави відсутні.

Що стосується доводів та вимог апеляційних скарг засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , то колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, 3)скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути, 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Положеннями п.4 ч.2 ст.462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Крім того, відповідно до практики Верховного Суду, нововиявлені обставини - це є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

При цьому, у своїх рішеннях, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу, що важливим при перегляді судового рішення є дотримання принципу юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішення суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

На думку колегії суддів, розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Так, зі змісту вказаної заяви засудженого вбачається, що останній посилався на врахування судом при прийнятті рішення неналежних та недопустимих доказів, що при розгляді справи за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, судом були порушені вимоги кримінального процесуального закону і як наслідок, постановлено вирок, який є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим. Крім того, засуджений вказував, що при його затриманні правоохоронними органами до нього було застосовано зброю та нанесено тілесні ушкодження, і це суду відомо не було. Ці обставини підтверджуються доказами, які існували і на час розгляду справи, однак, він не міг ними скористатися та посилатись на такі обставини у суді, оскільки медична картка до матеріалів справи приєднана не була, крім того він боявся як за своє життя, так і за життя рідних, оскільки з боку працівників міліції були погрози фізичною розправою. На думку засудженого, ці обставини є нововиявленими, за наявності яких вирок суду підлягає скасуванню, а матеріали справи направленню до органу досудового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 04 жовтня 2004 року, ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та, з застосуванням ст. 69 КК України, йому було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Київського райсуду м. Харкова від 25 грудня 1996 року і остаточно призначено покарання у вигляді одного року семи місяців позбавлення волі. Вказаний вирок був переглянутий в апеляційному порядку і ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2005 року залишений без зміни.

При перевірці доводів засудженого, судом першої інстанції було вірно встановлено, що у матеріалах справи наявна інформація про нанесення працівниками міліції під час затримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, медична документація щодо його лікування у стаціонарному відділенні Сумської міської клінічної лікарні № 1 у період з 11 липня 2003 року по 21 липня 2003 року з відповідним діагнозом, що у зв`язку з цим були проведені відповідні перевірки та службове розслідування стосовно особи, яка застосувала зброю.

Тобто, усі обставини, про які зазначав засуджений у поданій заяві, були відомі як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і при її перегляді в апеляційному порядку, і в розумінні вищезазначених вимог Закону не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, а тому, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про перегляд вироку Ковпаківського районного суду міста Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами є цілком обґрунтованим.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що розгляд даного провадження відбувся за участю не уповноважених прокурорів, то вони є безпідставними з врахуванням тих обставин, що діючим на момент досудового розслідування даної кримінальної справи КПК України в редакції 1960 року не було передбачено прийняття керівником відповідного органу прокуратури рішення про призначення групи прокурорів при розгляді судом справ вказаної категорії.

Що стосується доводів апелянтів про те, що суд першої інстанції однією ухвалою вирішив питання щодо заявлених захисником та засудженим клопотань та заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, а мав прийняти окремі ухвали, то на думку колегії суддів, такі процесуальні рішення суду не свідчать про грубе порушення вимог кримінального процесуального закону та не спростовують правильність висновків суду, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що як відмову у задоволенні клопотань, так і відмову у задоволенні заяви, суд належним чином вмотивував, надавши, при цьому, належної правову оцінку усім доводам, як засудженого так і його захисника.

При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо визнання заяви про відвід судді, у задоволенні якого було відмовлено, обґрунтованою, з врахуванням наступного.

Так, ч. 1 ст. 75 КПК України визначено підстави, за яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути мотивованим.

Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

З наявних в матеріалах справи заяв про відвід судді ОСОБА_1 , які були подані засудженим ОСОБА_7 вбачається, що останній, як на підставу для такого відводу вказував, що суддя фактично без нього та без захисника розпочав розгляд поданої заяви, залишивши її без руху, що йому не було надано копію ухвали про відкриття даного провадження, що судом не проводилось підготовче судове засідання, що він не мав можливості повністю ознайомитись з матеріалами справи, що суддя повідомив про те, що йому треба звернутись до правоохоронних органів, що суд оголосив недостатньо тривалу перерву для підготовки заяви про відвід прокурору, що суддя відмовив у перенесенні розгляду справи, не забезпечив робочим місцем, ручкою та аркушем паперу для складання ним відповідно заяви.

Тобто, засудженим ОСОБА_7 , на обґрунтування заяв про відвід, були зазначені такі обставини, що не містять передбачених ст.75 КПК України підстав, та які б викликали сумнів у її неупередженості, що б унеможливило участь вказаного судді у даному кримінальному провадженні, а тому, у їх задоволенні було відмовлено правомірно і визнавати обґрунтованість вказаних заяв у колегії суддів підстави відсутні.

Усі інші доводи апеляційних скарг захисника та засудженого були предметом розгляду в суді першої інстанції, і колегія суддів погоджується з тим, що встановив суд, а саме, що жодних обставин, визначених у ч.2 ст.459 КПК України, які б могла вплинути на судове рішення, але не були та не могли бути відомі суду та ОСОБА_7 під час судового розгляду справи, останнім наведено не було.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування та направлення справи на новий судовий розгляд, не встановлено, у зв`язку з чим ухвалу суду слід залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого та захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами, залишити без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , в той же строк з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_10