Справа № 203/2625/22
Провадження № 1-кс/0203/2185/2022
УХВАЛА

25 жовтня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

скаржника потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу потерпілого ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, заявлену в рамках кримінального провадження № 0000465 від 24.04.2018 року,

встановив:

22.07.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 (далі скаржник, заявник) із скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, заявлену в рамках кримінального провадження № 0000465 від 24.04.2018 року, в якій просить суд:

- скасувати постанову першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 19.07.2022 року про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000465 від 24.04.2018 року, у зв`язку з тим, що воно не відповідає мінімальним критеріям ефективності досудового розслідування, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини у справі «Бучинська проти України».

В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначив, що доводи прокурора вищого рівня, які він виклав в оскаржуваній постанові про те, що прокурор процесуальний керівник надав вказівки слідчому про проведення слідчих дій не можна вважати підставою для відмови у задоволенні його скарги, оскільки всі слідчі дії у кримінальному провадженні були проведені до 24.05.2019 року, та всі зібрані до того часу докази у кримінальному провадженні свідчили про наявність у діях поліцейського складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України. Усі наступні слідчі дії були спрямовані на затягування досудового розслідування з метою закінчення строків досудового розслідування та притягнення до кримінальної відповідальності. Як зазначив скаржник, саме прокурор несе відповідальність за дотриманням розумних строків та будь-які посилання на неефективність досудового розслідування слідчим не є підставою для звільнення прокурора від відповідальності за те, що закінчився строк притягнення поліцейського до кримінальної відповідальності, а до суду не був спрямований обвинувальний акт.

З огляду на викладене, вважаючи, що прокурор не проаналізував доводи скаржника, викладені у скарзі про недотримання розумних строків досудового розслідування, не надав їм належної оцінки. Тому скаржник звернувся до суду із скаргою про скасування постанови прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22.07.2022 року, судову справа № 203/2625/22, провадження № 1-кс/0203/2185/2022, за скаргою було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25.07.2022 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У чергове судове засідання з розгляду скарги по суті, призначене на 25.10.2022 року, прибув скаржник.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмове клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Також по суті скарги прокурор пояснив, що за наявними документами у матеріалах кримінального провадження прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 з 20.11.2020 року була визначена підслідність у кримінальному провадженні за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві. У кримінальному провадженні прокурором неодноразово надавались вказівки слідчому про проведення слідчих (розшукових) дій, витребовувались відомості, які мають значення у кримінальному провадженні, ініціювалось питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування, здійснювались слідчі дії, а після закриття кримінального провадження на підставі зібраних доказів, двічі прокурором була підтримана позиція слідчого про закриття кримінального провадження. Проте постанова про закриття кримінального провадження скасовувалась судами з різних підстав.

З огляду на викладене, прокурор просить суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

У судовому засідання скаржник підтримав вимоги скарги та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із скаргою пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище. Крім того, скаржник наголосив на тому, що остання постанова про закриття кримінального провадження, яка скасована слідчим суддею, була прийнята слідчим 07.04.2022 року, проте до ЄРДР відомості про закриття кримінального провадження були внесені 10.05.2022 року. Тобто слідчий закрив кримінальне провадження 10.05.2022 року, а постанову прийняв 07.04.2022 року, що не відповідає дійсності. На підтвердження вказаних тверджень скаржник надав суду витяг з ЄРДР станом на 17.05.2022 року з відповідними відомостями.

Також скаржник звернув увагу суду на те, що у матеріалах кримінального провадження є відеозаписи з 2017 року, на яких зафіксовано факт вчинення поліцейським кримінального правопорушення. Тому, на думку скаржника, кримінальна справа мала бути розглянута судом ще у 2018 році, проте обвинувальний вирок так і не був направлений до суду. Це, своєю чергою, свідчить про те, що досудове розслідування проводиться у нерозумні строки.

Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться більше чотирьох років, у справі є один підозрюваний та один потерпілий. Багато разів кримінальне провадження було закрито з різних підстав та ухвалами слідчих суддів всі вони були скасовані. У кримінальному провадженні не був призначений слідчий, бо немає постанови про визначення групи слідчих.

Тим більше, що вказівки прокурора, надані після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 07.04.2022 року, та по суті містять та повторюють тільки ухвалу слідчого судді.

Тому скаржник просить суд задовольнити вимоги скарги та скасувати постанову прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором.

Суд на підставі ст. ст. 138, 306 КПК України розглянув скаргу за відсутності прокурора.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, вивчивши скаргу та наявні у справі матеріали, а також матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0000465 від 24.04.2018 року.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 162 КК України за заявами ОСОБА_3 були внесені 24.04.2018 року та 02.05.2019 року, відповідно, кримінальне провадження № 0000465.

Постановою Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 про визначення підслідності кримінального правопорушення від 20.11.2020 року була визначена підслідність кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000465 від 24.04.2018 року за слідчим управлінням територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтаві.

Постановою Дніпропетровської обласної прокуратури від 23.11.2020 року про визначення групи прокурорів було визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000465, у складі прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури, прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, старшим групи призначено прокурора відділу ОСОБА_5 .

Постановою Дніпропетровської обласної прокуратури від 27.11.2020 року про об`єднання кримінальних проваджень було об`єднано кримінальні провадженні № 0000465 та № 0000579 в одне провадження під № 0000465 за ч. 2 ст. 162 КК України, відомості про що внесені до ЄРДР.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 16.01.2021 року було закрито кримінальне провадження № 0000465, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 162 КК України.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.04.2021 року було скасовано постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, було скасовано постанову слідчого від 16.01.2021 року про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2021 року, справа № 203/2125/21, провадження № 1-кс/0203/3138/2021, за клопотанням слідчого за погодженням з прокурором від 01.12.2021 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465, відкритому за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 162 Кримінального кодексу України, до шести місяців, тобто до 07 травня 2022 року.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 07.04.2022 року було закрито кримінальне провадження № 0000465, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 162 КК України.

10.05.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про закриття кримінального провадження № 0000465 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, та 11.05.2022 року Дніпропетровською обласною прокуратурою скаржника було повідомлено про закриття кримінального провадження листом за вих. № 31/1-4860-20.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2022 року, справа № 203/1510/22, провадження № 1-кс/0203/1088/2022, з урахуванням ухвали від 26.07.2022 року про виправлення описки, було задоволено скаргу ОСОБА_3 та скасовано постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 07.04.2022 року про закриття кримінального провадження.

14.07.2022 року скаржник звернувся до керівника Дніпропетровської обласної прокуратури із скаргою про недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000465, посилаючись на те, що у судовому рішенні від 24.04.2019 року, справа № 200/6703/19, суд вказав на те, що зібрані до того часу матеріали досудового розслідування № 0000465 свідчать про наявність складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 162 КК України. Проте прокурор не здійснив належних дій для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, не направив до суду обвинувальний акт, а в постановах про закриття кримінального провадження наполягав на відсутності складу кримінального правопорушення. Це призвело до того, що за час проведення досудового розслідування закінчився строк притягнення поліцейського до кримінальної відповідальності.

Постановою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 19.07.2022 року про відмову у задоволенні скарги щодо недотримання розумних строків було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 14.07.2022 року про недотримання розумних строків прокурором під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000465.

За змістом постанови мотивами першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури щодо відмови у задоволенні скарги було те, що для забезпечення всебічного, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, неодноразово надавались вказівки слідчому про проведення слідчих (розшукових) дій, особисто здійснювались слідчі дії. Крім того, слідчим ініційовано питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, у зв`язку з його неефективністю. При цьому прокурор посилається на положення ст. ст. 28, 294, 308 КПК України, абз. 5 ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру».

02.09.2022 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надав слідчому Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, вказівки на підставі ст. 36, п. 4 ч. 2 ст. 40 КПК України, для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, перевірки доводів, викладених в ухвалі Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2022 року, якою суд скасував постанову слідчого про закриття кримінального провадження, а саме:

- проаналізувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000724 для визнання притягнення особи до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000465, як повторного;

- вирішити питання щодо конкуренції норм як спеціальної за ч. 2 ст. 162 КК України відносно загальної за ст. 365 КК України;

- долучити постанови про призначення слідчого у кримінальному провадженні;

- про результати виконання вказівок повідомити письмово у строк до 02.11.2022 року.

Також у судовому засіданні судом були оглянуті відеозаписи, що містяться на флеш-накопичувачі, та заслухані аудіозаписи, надані скаржником, за змістом яких, подія кримінального правопорушення мала місце 08.06.2017 року, та відомості про закриття кримінального провадження № 0000465 за постановою від 07.04.2022 року фактично були внесені 10.05.2022 року.

Суд зазначає, що відповідно до положень статей 1, 2 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень пунктів 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Відповідно до пункту 9-1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до положень частин 1, 2, 6, 7 статті 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Загальний строк досудового розслідування при об`єднанні кримінальних проваджень у порядку, передбаченому статтею 217 цього Кодексу, визначається:

1) у провадженнях, які розслідувалися в один проміжок часу, - шляхом поглинання меншого строку більшим;

2) у провадженнях, які розслідувалися в різні проміжки часу, - шляхом додавання строків досудового розслідування по кожному із таких проваджень, які не пересікаються, в межах строків досудового розслідування злочину, який передбачає найбільш тривалий строк досудового розслідування з урахуванням можливості його продовження, передбаченої частиною другою цієї статті.

Обрахований відповідно до частини четвертої цієї статті загальний строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні визначається прокурором, зазначеним у частині четвертій статті 295 цього Кодексу, про що ним виноситься відповідна постанова. У разі необхідності одночасно з обрахуванням загального строку в об`єднаному кримінальному провадженні може бути вирішено питання його продовження.

Відповідно до положень статті 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у статті 2 КПК України, що відображає вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 30.04.2015 року по справі «Бучинська проти України», Суд зазначив, що у цій справі Уряд не надав достатніх аргументів для виправдання дванадцятирічної тривалості провадження. У зв`язку з цим Суд зазначає, що національні органи влади самі визнавали численні випадки бездіяльності та затримки, а також помилки у своїх листах до заявниці та дорученнях про повернення справи для подальшого розслідування після повторюваних постанов про зупинення досудового слідства або закриття кримінальної справи.

Згідно з положеннями частини 3 статті 17 Закону України «Про прокуратуру», під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого є, зокрема, для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз встановлених у ході судового розгляду скарги обставин кримінального провадження в межах розгляду скарги та викладених вище норм чинного законодавства України, з урахуванням практики ЄСПЛ, вказує, що оскаржувана постанова була прийнята прокурором без належного аналізу доводів скаржника, викладених у його скарзі від 14.07.2022 року щодо строків закінчення кримінального провадження. Тим більше, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 162 КК України відноситься до нетяжких злочинів, та статтею 219 КК України визначені строки досудового розслідування для таких злочинів, з урахуванням строків досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні. Крім того, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні неодноразово продовжувався, проте слідчим приймались постанови про закриття кримінального провадження, які в подальшому були скасовані в судовому порядку. Суд також враховує те, що прокурор визнав те, що проведене досудове розслідування у кримінальному провадженні було неефективним, а вказівки щодо виконання ухвали слідчого судді від 06.07.2022 року надав 02.09.2022 року, встановивши строк їх виконання до 02.11.2022 року.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не може вважатися вмотивованою, тому для недопущення порушення права потерпілого у кримінальному провадженні на проведення досудового розслідування в розумний строк, приймаючи до уваги тривалий строк досудового розслідування з 2018-2019 років, постанова першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 19.07.2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 від 14.07.2022 року, є передчасною, невмотивованою та прийнятою без аналізу в повній мірі об`єктивної можливості закінчити досудове розслідування в розумні строки, з огляду на вимоги ст. ст. 28, 219 КПК України.

З урахуванням викладеного вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга потерпілого ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування від 19.07.2022 року підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 308, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування, заявлену в рамках кримінального провадження № 0000465 від 24.04.2018 року, задовольнити повністю.

Скасувати постанову першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 19.07.2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 14.07.2022 року про недотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні № 0000465 від 24.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Зобов`язати першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури повторно розглянути скаргу ОСОБА_3 від 14.07.2022 року про недотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні № 0000465 від 24.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали слідчого судді, в порядку, визначеному ст. 308 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 31.10.2022 року о 17:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1