Справа № 541/3083/22
Провадження № 1-кс/541/157/2023
У Х В А Л А

10 лютого 2023 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

08 лютого 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 575/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

В середині листопада 2022 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_4 , який перебував у скрутному матеріальному становищі та потребував грошових коштів для повернення боргів, виник злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у свого знайомого ОСОБА_7 шляхом погроз знищення його майна, а саме будинку

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на особисте незаконне збагачення, ОСОБА_4 21 листопада 2022 року об 11 год 16 хв, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на вимагання грошових коштів, за допомогою належного йому мобільного телефону марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 5», з сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , яку він попередньо придбав з метою конспірації своєї злочинної діяльності та унеможливлення його ідентифікації під час вчинення кримінального правопорушення, надіслав смс-повідомлення на номер телефону потерпілого ОСОБА_7 НОМЕР_2 з вимогою передачі грошових коштів у розмірі 100 000 гривень та з погрозою, у разі невиконання пред`явленої вимоги знищити належне йому майно, а саме будинок. Вказану вимогу передачі грошових коштів з погрозою знищення будинку потерпілий ОСОБА_7 сприйняв реально, однак ніяких дій щодо передачі грошових коштів не вчиняв.

Далі ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу та залякування потерпілого ОСОБА_7 вигадав історію про чоловіків, які нібито розшукують ОСОБА_7 та вимагають повернути грошові кошти, які останній їм заборгував. Після цього ОСОБА_4 почав вчиняти активні дії, які повинні були спонукали потерпілого ОСОБА_7 до передачі грошових коштів, а саме в період часу з 22 листопада 2022 року по 28 листопада 2022 року при особистих зустрічах та в телефонних розмовах із ОСОБА_7 розповідав, що останнього розшукують невідомі чоловіки, які через ОСОБА_4 намагаються встановити його місцезнаходження та повідомили, що ОСОБА_7 винен їм грошові кошти, у разі неповернення яких вони погрожують знищити будинок останнього.

Таким чином, ОСОБА_4 довів свій злочинний намір щодо вимагання грошових коштів з погрозою знищення майна потерпілого ОСОБА_7 до кінця.

Крім зазначеного, ОСОБА_4 03 грудня 2022 року близько 17 год 30 хв (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою спонукання потерпілого ОСОБА_7 до активних дій, а саме до передачі грошових коштів у розмірі 100 000 гривень, вирішив умисно шляхом підпалу пошкодити приміщення нежитлового будинку АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_4 03 грудня 2022 року близько 18 год 00 хв (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), взявши із собою ганчірку та коробок з сірниками, прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де, зайшовши на неогороджену парканом територію вказаного домоволодіння, через незачинені дерев`яні двері ввійшов до приміщення веранди будинку.

Далі, перебуваючи в приміщенні веранди, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, з метою умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, поклав принесену ним ганчірку під побутове сміття, що знаходилося на підлозі з лівої сторони веранди, та за допомогою сірників, які приніс із собою, підпалив її, в результаті чого виникла пожежа, причиною виникнення якої згідно висновку пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/117-22/16615-ПТ від 15 грудня 2022 року було джерело запалювання, занесене ззовні, з ознаками попередньої підготовки.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3997 від 10 січня 2023 року на суму 29 474 гривень 00 копійок.

За вказаними фактами розпочато досудове розслідування, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000995 від 04 грудня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 194 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 194 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою його уникнення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на потерпілого, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний проживає в одному населеному пункті з потерпіли, а тому має змогу впливати на нього, зокрема шляхом умовлянь або погроз, схиляти до спотворення показань на свою користь.

Вчинення ОСОБА_4 двох злочинів, їх характер, тяжкість, спосіб та відносно короткий період їх вчинення свідчить про їх систематичність, а також той факт, що підозрюваний не має постійного джерела доходів, дають підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього судом обов`язків, тому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання з викладених в ньому підстав, просив його задовольнити та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, його вина підтверджується письмовими та речовими доказами. Існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються доказами, доданим до клопотання.

Захисник підозрюваного просив обрати ОСОБА_4 запобіжний засіб у вигляді домашнього арешту в нічний час та зазначив наступне. ОСОБА_4 неофіційно працює, розлучений, але підтримає дружні стосунки з колишньою дружиною, постійно спілкується з дітьми, в тому числі з дитиною дружини від першого шлюбу. Зазначене свідчить про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків. Підозрюваний проживає з батьками, не має наміру змінювати місце проживання та переховуватися від правоохоронних органів. Ризик впливу на потерпілого спростовується тим, що наразі ОСОБА_4 відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, що встановлено під час слідчого експерименту, потерпілий не має до підозрюваного матеріальних претензій. ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень, співпрацює з органом досудового розслідування. Крім зазначеного, ОСОБА_4 має намір вступити до «Гвардії наступу». Враховуючи наведене, захисник просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 23 год 00 хв однієї доби до 06 год 00 хв наступної доби.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Витяг з кримінального провадження № 0000995 свідчить про те, що відомості про вчинення кримінальних правопорушень були внесені до ЄРДР 04 грудня 2022 року та 02 лютого 2023 року з правовою кваліфікацією за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 194 КК України.

02 лютого 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, 03 лютого 2022 року останньому вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 194 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 03 грудня 2022 року; протоколами огляду предмету від 04, 05 грудня 2022 року; інформацією про з`єднання мобільних телефонів; висновком експерта від 15 грудня 2022 року № СЕ-19/117-22/16615-ПТ; протоколами допиту потерпілого, підозрюваного; протоколом проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2022 року.

Прокурор та слідчий обґрунтували недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, і довели наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, може продовжити злочинну діяльність.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених вище обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 суд враховує, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 194 КК України, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Підозрюваний не має постійного офіційного місця роботи, злочини вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, його вік та стан здоров`я дозволяють застосувати домашній арешт.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований із забороною підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику з місця проживання, та вважає, що застосування до ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту повністю виключає можливість підозрюваним працювати, забезпечувати матеріально себе, батьків та неповнолітню дитину.

Слідчий суддя враховує також і фактичну поведінку підозрюваного, який не ухиляється від участі у досудовому розслідуванні, сприяє встановленню істини по даному кримінальному провадженню, відшкодував потерпілому шкоду.

З огляду на зазначені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде невиправдано обтяжливим для підозрюваного ОСОБА_4 , тому вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Крім зазначеного, оскільки підозрюваний проживає в одному населеному пункті з потерпілим, з метою запобігання ризику впливу ОСОБА_4 на потерпілого ОСОБА_7 , у відповідності з п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілим.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176-178, 181, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 квітня 2023 року.

Заборонити ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21 год 00 хв однієї доби до 06 год 00 хв наступної доби.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час;

-утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 .

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному та направити для виконання до Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1