Справа № 953/10/23
н/п 1-кс/953/1236/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002296 від 21 листопада 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Redmi 8A, у корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ( НОМЕР_2 ).

Місцем зберігання вищевказаних вилучених речей визначити камеру схову речових доказів Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 49) після проведення необхідних експертних досліджень та процесуальних дій.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002296 від 21.11.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_5 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( НОМЕР_2 ) користується забороненою на території України соціальною мережею «Однокласники» та веде сторінку за посиланням «( ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ім`я « ОСОБА_6 ».

В ході огляду вказаного профілю (сторінки) у забороненій на території України соціальній мережі «Однокласники» виявлено, що громадянин ОСОБА_4 виготовляв, поширював публікації, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України (http://archive.today/m1yWl, https://archive.ph/rg9Qy, http://archive.today/gSjcI)

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що у діях ОСОБА_4 містяться ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi 8A, у корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ( НОМЕР_2 ).

Зазначені речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що з огляду на вищевказане, відповідно до ст.ст. 167, 170, 171 КПК України, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Виявлені в ході обшуків предмети мають суттєве значення у кримінальному провадженні у якості речових доказів, необхідні для проведення ряду слідчих (розшукових) дій, досліджень, у тому числі призначення ряду експертиз.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор ОСОБА_7 не з`явився, надавши слідчому судді заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яке підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання власник майна - ОСОБА_4 , повідомлений належним чином про день та час розгляду клопотання, не прибув, надавши заяву, якою не заперечує проти накладення арешту на вилучене майно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання власника майна та прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

З клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002296 від 21 листопада 2022 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

09 лютого 2023 року, під час проведення обшуку, вилучено вказане у клопотанні сторони обвинувачення майно.

Постановою слідчого Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 09 лютого 2023 року мобільний телефон марки Redmi 8A, у корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , визнано речовим доказом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду місця події майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що доказове значення у цьому кримінальному провадженні має не сам по собі матеріальний носій інформації, а наявні на ньому електронні файли і відомості.

У цьому контексті слід відзначити, що електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, а тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях. При цьому, всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення (аналогічна позиція міститься у постановах ККС ВС у справі № 490/10025/17 від 19 травня 2020 року та у справі № 677/2040/16-к від 22 жовтня 2020 року).

З огляду на це, електронні документи є самостійними джерелами доказів, а тому, у випадку їх копіювання на інший матеріальний носій і за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились (за виключенням передбачених законом випадків).

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання у частині накладення арешту на вказаний мобільний телефон, із зобов`язанням прокурора після проведення необхідних експертних досліджень та процесуальних дій передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 09 лютого 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 майно - мобільний телефон марки Redmi 8A, у корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Зобов`язати прокурора після проведення необхідних експертних досліджень та процесуальних дій передати майно - мобільний телефон марки Redmi 8A, у корпусі чорного кольору, у чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

У задоволенні клопотання у іншій його частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала складена і підписана без проголошення 10 лютого 2023 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1