Справа № 452/1374/22
Провадження № 1-кп/452/262/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_4

законного представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000448 від 26 вересня 2022 рокупро обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, студента 3-го курсу стаціонарної форми навчання Львівського аграрного університету, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Як визнано судом доведеним, ОСОБА_7 25 вересня 2021 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин поблизу будинку №57 по вул. Івана Франка у м. Рудки Самбірського району Львівської області, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в котрому перевозив пасажирів: неповнолітніх ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , та рухаючись ним від с. Підгайчики Самбірського району Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.3, 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «дорожні умови», «дорожня обстановка»), Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 12 п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки, стану дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в результаті чого не справився з керуванням автомобіля та без причин технічного характеру допустив виїзд за межі дороги ліворуч в кювет, де відбулось перекидання та контактування автомобіля з деревом.

Внаслідок порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи, забій головного мозку важкого ступеня по типу дифузно-аксонального ураження, геморагічний забій тім`яних долей обох півкуль головного мозку, субарахноїдальний крововилив, закритий перелом лобкової та сідничної кісток тазу зліва без зміщення фрагментів, забійне садно підборіддя, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, а неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 отримала, згідно висновку судово-медичної експертизи, закритий вколочений перелом правого передпліччя в типовому місці зі зміщенням, який відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження середньої тяжкості та неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 25 вересня 2021 року приблизно о 20 годині 10 хвилин поблизу будинку №57 по вул. Івана Франка у м. Рудки Самбірського району Львівської області, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO» реєстраційний номерний НОМЕР_2 в котрому перевозив неповнолітніх пасажирів ОСОБА_4 , яка сиділа позаду, і ОСОБА_9 , яка сиділа попереду, проявив неуважність до дорожньої обстановки, стану дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в результаті чого не впорався з керуванням автомобіля та без причин технічного характеру допустив виїзд за межі дороги ліворуч в кювет, де відбулось перекидання та контактування автомобіля з деревом. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а потерпіла ОСОБА_9 - тілесні ушкодження середньої тяжкості. Внаслідок ДТП він також отримав тілесні ушкодження та переніс дві операції, досі проходить реабілітацію у лікарні (погано зрослось плече ліва рука). Завдану шкоду потерпілій ОСОБА_9 відшкодував повністю. Так як у нього немає коштів, бо він є студентом і отримував лише щомісячно з вересня 2022 р. стипендію в сумі 1980 грн. (на даний час право на стипендію втратив), його мама хотіла відшкодувати завдану шкоду потерпілій ОСОБА_4 , пропонувала кошти, однак щодо розміру шкоди не домовились. Шкодує що так сталося, вибачився за скоєне перед неповнолітньою потерпілою ОСОБА_4 та її законним представником ОСОБА_6 . За ініціативи його бабусі ОСОБА_10 , Рудківською міською радою 02.11.2021 р. було перераховано законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , матеріальну допомогу для лікування ОСОБА_4 в розмірі 10 000 грн., що підтверджується відповідною заявою ОСОБА_10 від 08.10.2021 р. та платіжним дорученням від 02.11.2021 р.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в рахунок часткового відшкодування завданої неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 намагався передати законному представнику потерпілої грошові кошти в сумі 40 000 грн., однак отримав відмову, оскільки дана сума, на переконання ОСОБА_6 , була значно меншою від визначеного потерпілою стороною розміру завданої шкоди здоров`ю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , яка, згідно медичного висновку №13 від 09 лютого 2022 р. ЛКК КНП СМР та СРР «СЦРЛ», є дитиною-інвалідом віком до 18 років внаслідок важкої черепно-мозкової травми (Т 90.5) р.І п.1 п.п.1.7 Наказу МОЗ України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 8 листопада 2001 р. №454/471/516.

Крім визнання обвинуваченим своєї винуватості в інкримінованому йому злочині, його винуватість підтверджується встановленими та перевіреними під час судового розгляду доказами.

Показаннями допитаної в судовому засіданні неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , згідно яких, 25 вересня 2021 року вечором вона їхала із с.Підгайчики Самбірського району Львівської області в автомобілі «ЗАЗ-DAEWOO», яким керував ОСОБА_7 . Вона сиділа позаду ОСОБА_7 , біля неї сидів його товариш, а попереду біля водія сиділа його дівчина ОСОБА_9 . Через те, що ОСОБА_11 їхав швидко, а на дорозі почалися ями, машину почало заносити і сталося ДТП. Більше нічого не пригадує. Алкоголь в той день ніхто не вживав. Внаслідок аварії отримала тяжкі тілесні ушкодження. В даний час стан її здоров`я поганий, болить і крутиться голова, необхідна реабілітація.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що його дочка ОСОБА_4 протягом жовтня-листопада лежала в лікарні внаслідок отриманих травм у ДТП, яке скоїв ОСОБА_7 . Тепер їй потрібна реабілітація. Обвинувачений ОСОБА_7 цікавився станом її здоров`я, казав що відшкодує завдану шкоду. Також до нього дзвонила мама обвинуваченого та в лікарню приїжджала бабця ОСОБА_7 , які пропонували йому кошти в сумі 40 000 грн. в рахунок відшкодування завданої ОСОБА_4 шкоди, однак він відмовився від їх отримання, так як дана сума його не влаштовує.

Висновком судово - медичної експертизи № 220/21 від 26-27.11.2021 р., відповідно до якого, у гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено закритий вколочений перелом правого передпліччя в типовому місці зі зміщенням, який утворився від дії твердого тупого предмету на долонну поверхню кисті, вздовж осі кісток передпліччя, можливо до виступаючих частин салону автомобіля при обставинах вказаних в постанові, по давності утворення можуть відповідати часу 25.09.2021 р. і відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Висновком судово - медичної експертизи № 230/21 від 10-14.12.2021 р., відповідно до якого, у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено забій головного мозку важкого ступеня по типу дифузно-аксонального ураження, геморагічний забій тім`яних долей обох півкуль головного мозку, субарахноїдальний крововилив, закритий перелом лобкової та сідничної кісток тазу зліва без зміщення фрагментів, забійне садно підборіддя, які утворилися від дії твердих тупих предметів, можливо до виступаючих частин салону автомобіля, при обставинах вказаних в постанові, по давності утворення можуть відповідати часу 25.09.21р. і відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент утворення.

Висновком експерта №КСУ-19/114-22/5413-ІТ від 10.05.2022 р., згідно якого в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_7 повинен був керуватись технічними вимогами п. 12.1 та 12.4 ПДР. В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.1 та 12.4 чинних Правил дорожнього руху. Однак, невідповідність вимогам п. 12.4 чинних Правил дорожнього руху може не перебувати у причинному зв`язку з настанням даної пригоди. При заданих слідством вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля ЗАЗ ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , які не відповідали вимогам п. 12.1 чинних ПДР, для дотримання яких в нього не було завад технічного характеру.

Крім вищевказаних доказів,враховуючи повне підтвердження обвинуваченим фактичних обставин вчинення ним інкримінованого йому злочину, а також те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, інші докази у кримінальному провадженні, у відповідності з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались і їх дослідження визнано судом недоцільним.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження середньої тяжкості та неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, а тому кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України є вірною.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, скоїв тяжкий злочин, позитивно характеризується по місцю проживання, є особою молодого віку, студентом 3-го курсу стаціонарної форми навчання Львівського аграрного університету, на даний час не представляє підвищеної суспільної небезпеки, його ставлення до порушень правил безпеки дорожнього руху та поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 та її законного представника ОСОБА_12 , викладену в заяві до суду, згідно якої вони ніяких претензій до обвинуваченого не мають.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_7 , суд враховує щире каяття обвинуваченого у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що така міра покарання відповідає особі обвинуваченого та є достатньою для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно, а саме: автомобіль марки «ЗАЗ ДЕУ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.07.2021 року належить ОСОБА_7 , накладений згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 вересня 2021 року слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 3 775,64 грн. за проведення судових інженерно - транспортних експертиз, відповідно до вимог ст.124 КПК України, слід стягнути з ОСОБА_7 на користь Держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно ст.76 ч.1 п.1 та п.2 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт на майно: автомобіль марки «ЗАЗ ДЕУ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.07.2021 року належить ОСОБА_7 , накладений згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 вересня 2021 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки «ЗАЗ ДЕУ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на стоянці ФОП « ОСОБА_13 » за адресою: АДРЕСА_2 , і згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 27.07.2021 року належить ОСОБА_7 повернути законному власнику ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 3 775(три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 64 коп. за проведення судових інженерно - транспортних експертиз - стягнути з ОСОБА_7 в користь Держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з часу проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя