Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2023 Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0001016 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Києва, українки, громадянки України, не одруженої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено до 21 листопада 2022 року.

10 червня 2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі дитячої клінічної лікарні №9 Подільського району, що знаходиться за адресою: Київ, пр-т. Правди, 64-А, помітила залишеу без нагляду дитячу коляску, яка належить потерпілій ОСОБА_5 .

В цей момент у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 10 червня 2022 року близько 14 годині 05 хвилин, перебуваючи на першому поверсі дитячої клінічної лікарні №9 Подільського району, що знаходиться за адресою: Київ, пр-т. Правди, 64-А, таємно викрала з дитячої коляски гаманець вартістю 200 грн., в середині якого знаходилися наступні речі: грошові кошти в сумі 1360 грн., три банківських карти «Приватбанк», які належать ОСОБА_5

10 червня 2022 року приблизно о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною адресою у викраденому гаманці ОСОБА_5 знайшла банківську картку AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_5 , яка є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку AT «Приватбанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківська картка є офіційними документами, із корисливих мотивів, привласнила знайдену нею банківську карту AT «Приватбанк», яка належить ОСОБА_5 , з метою подальшого незаконного використання, шляхом зняття з неї грошових коштів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 10 червня 2022 року о 14 годині 14 хвилин, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сільпо», який розташований за адресою: Київ, пр-т. Правди, 66, розрахувалась банківською картою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та шляхом проведення однієї операції оплатила даною картою товар на загальну суму 201 грн. 99 коп., після чого 10 червня 2022 року о 14.20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «Watsons», що за адресою: Київ, пр-т. Правди, 66-В, розрахувалась банківською картою № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , шляхом проведення однієї операції оплатила даною картою товар на загальну суму 179 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1940 грн. 99 коп.

Крім цього, 09 серпня 2022 року приблизно об 11 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі КНП «ЦПМСД» №2 Подільського району, що знаходиться за адресою: Київ, пр-т. Свободи, 22, помітила залишений без нагляду ОСОБА_6 дитячу коляску. В цей момент у останньої виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 09 серпня 2022 року близько об 11 годині 55 хвилин, перебуваючи на першому поверсі КНП «ЦПМСД» №2 Подільського району, що знаходиться за адресою: Київ, пр-т. Свободи, 22, таємно викрала з дитячої коляски гаманець, який для потерпілої матеріальної цінності не складає, в середині якого знаходилися наступні речі: дві банківських карти «Приватбанк», банківська карта «Райфайзен банк Аваль», які для потерпілої матеріальної цінності не складають, транспортна карта «Київ цифровий», яка для потерпілої матеріальної цінності не складає та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09 серпня 2022 року приблизно об 11 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі КНП «ЦПМСД» №2 Подільського району, що знаходиться за адресою: Київ, пр-т. Свободи, 22, у викраденому гаманці ОСОБА_6 знайшла банківські карти AT «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 та банківську карту АТ «Райффайзен банк» № НОМЕР_4 , які належать ОСОБА_6 , що є офіційними документами, оскільки перебувають в офіційному обігу, мають необхідні реквізити установи банку AT «Приватбанк» і містять інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківські картки є офіційними документами, із корисливих мотивів, привласнила знайдені нею банківські карти AT «Приватбанк» та АТ «Райффайзен банк», які належать ОСОБА_6 , з метою подальшого незаконного використання, шляхом зняття з них грошових коштів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 09 серпня 2022 року о 12 годині 06 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», який розташований за адресою: Київ, вул. Світлицького, 30/20А, розрахувалась банківською картою № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом проведення однієї операції оплатила даною картою товар на загальну суму 399 грн., після чого 09 серпня 2022 року о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «Prostor» що за адресою: Київ, вул. Світлицького, 23, розрахувалась банківською картою № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом проведення двох операції оплатила даною картою товар на загальну суму 199 грн. 50 коп.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 598 грн. 50 коп.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також у привласненні офіційних документів з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася та розповіла про обставини скоєного кримінального правопорушення так, як про них зазначено в обвинувальному акті. ОСОБА_4 повідомила суду, що 10 червня 2022 року в дитячій поліклініці вона побачила коляску, яка залишена без нагляду. Переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, вона з коляски викрала гаманець, в якому були грошові кошти та банківські карти. Того ж дня в магазині «Сільпо» вона придбала товар на суму приблизно 200,00 грн., розрахувавшись викраденою до цього картою, а потім нею ж розрахувалася у магазині «Watsons», сплативши за товар суму близьку до 200,00 грн. 09 серпня 2022 року вона, перебуваючи вже в іншій поліклініці, так само викрала гаманець, в якому не було грошей, але були банківські карти та паспорт. Того ж дня в магазинах «Єва» та «Prostor» вона вказаними картами розрахувалася за придбаний товар, повернулася до поліклініки, щоб на місце покласти гаманець, оскільки там був паспорт, проте коляски вже не було, тому вона просто його залишила в поліклініці. Обвинувачена повідомила суду, що вчинила кримінальні правопорушення в силу тяжкого матеріального становища. З початком війни вона з чоловіком, в якого проживає, та який застосовує до неї фізичне насильство, залишилися без засобів до існування. Наразі вона неофіційно працює, проте тоді була без заробітку і тому вчинила вказане вище.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушеннь, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинувачену ОСОБА_4 та дослідивши наявні матеріали, приходить до висновку, що вина останньої у привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, є доведеною поза розумним сумнівом, тобто, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого нею проступку та злочину, характеризуючі дані про її особу (обвинувачена на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг від мешканців не надходило, в силу ст. 89 КК України раніше не судима), сімейний стан, пом`якшуючі обставини.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченої ОСОБА_4 до покарання у межах санкції статей, за якими кваліфіковані її діяння.

Призначаючи ОСОБА_4 остаточне покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Однак, враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинувачена ОСОБА_4 кається у вчиненому, запевнила суд у тому, що зробила для себе належні висновки, потерпілі матеріальних претензій до неї не мають, суд вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням, згідно положень ст. 75 КК України, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме така міра покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченої і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню скоєнню нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369-371, 374 КПК України

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді двох років обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 3 (три) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме DVD-RV диски - залишити в матеріалах кримінального провадження /які перебувають у прокурора/.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1