Дата документу 16.02.2023 Справа № 317/1098/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/1098/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/447/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про умовно-дострокове звільнення,

за участю прокурора ОСОБА_7 в режимі відеоконференції EASYCON,

засудженого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)»,

захисника засудженого ОСОБА_9 .

Прокурор Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 22 серпня 2022 року, якою задоволено подання адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» та звільнено засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 30 днів.

Своє рішення суд мотивував тим, що матеріалами справи підтверджено те, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Станом на момент розгляду подання ОСОБА_8 відбув необхідний строк покарання, передбачений ч.3 ст.81 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

В обґрунтування скарги зазначає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував, що засуджений протягом відбування покарання мав 8 стягнень, останнє 28 травня 2019 року, що на його думку свідчить про систематичність порушення ним вимог режиму та нестабільну поведінку засудженого за ввесь час відбування покарання.

Також засуджений за вироком суду має цивільний позов на суму 61540,68 грн, який не виконаний, та засуджений будь-яких заходів з метою його погашення не здійснює.

Враховуючи викладені обставини, прокурор вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є неможливим.

Згідно з ухвалою суду, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , яке мотивоване тим, що засуджений довів своє виправлення та відбув необхідну частину строку покарання.

В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань та засуджений ОСОБА_8 підтримали подання.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання він мав стягнення та засуджений за особливо тяжкий насильницький злочин. Крім того, ОСОБА_8 не вчиняв жодних дій, спрямованих на погашення цивільного позову. За таких обставин, на думку прокурора, подання є передчасним.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення; засудженого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставлення до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

При цьому висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися також й на аналізі даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Відповідно до положень КВК України, основним засобом виправлення і ресоціалізації засуджених є, зокрема, суспільно корисна праця.

Проте, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді подання установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , даних вимог закону та рекомендацій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України, дотримався не в повній мірі.

Так, з матеріалів провадження убачається, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, раніше він не судимий.

Той факт, що засуджений ОСОБА_8 отримав одинадцять заохочень у період з 2015 по 2022 рік само по собі не може безумовно свідчити про те, що він став на шлях виправлення. Більш того, засуджений відбуває покарання з 16 жовтня 2012 року, а вказані заохочення отримав через вісім років від початку відбування покарання.

Разом з тим, під час відбування покарання ОСОБА_8 отримав вісім стягнень, у період з 2018 по 2019 рік.

За змістом наданої ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» характеристики на засудженого, останній під час перебування в установах виконання покарань характеризувався посередньо. 04 липня 2017 року, 04 липня 2018 року, 11 липня 2019 року, 30 липня 2020 року рішеннями комісії установи засудженому було відмовлено в переведенні його до дільниці соціальної реабілітації.

11 липня 2019 року, 30 липня 2020 року рішеннями комісії установи засудженому було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

02 липня 2020 року рішеннями комісії установи засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Крім того, ухвалою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2020 року засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16 грудня 2020 року засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, яка залишена без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року.

Згідно з наявними матеріалами провадження, шкода, завдана злочинами, засудженим не відшкодована.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що відомості про поведінку засудженого ОСОБА_8 в цілому за весь пер іод знаходження у виправних установах, а не тільки за час, що безпосередньо передував розгляду клопотання, свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання не була стабільно позитивною та активною.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_8 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а отже достатніх підстав для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання немає.

Оскільки суд першої інстанції при розгляді клопотання не з`ясував належним чином всі обставини, що підлягають з`ясуванню, та не врахував положення закону, яким визначено підстави та порядок умовно-дострокового звільнення засуджених, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 22 серпня 2022 року, якою задоволено подання адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» та звільнено засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 30 днів, скасувати.

У задоволенні подання адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» про умовно-дострокове ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3