Справа № 405/325/23
провадження № 1-кс/405/1073/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання заступника начальника ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2023 року №0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Розумівка, Олександрівського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженому, немаючому на утриманні малолітніх дітей, офіційно непрацюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

заступник начальника ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - строком на 2 (два) місяці, який полягає в цілодобовій забороні залишати місце постійного проживання, а саме: будинок АДРЕСА_2 . Просив покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні ВР ЗЗС СУ ГУ НП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 06.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленому під час досудового розслідування часі та місці, але не пізніше 09.03.2023, за невстановлених обставин, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р., а також статті 1 Закону України № 2114-IX від 03.03.2022 «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», Порядку отримання вогнепальної зброї і боєприпасів до неї цивільними особами, які беруть участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав, затвердженого Наказом МВС України № 175 від 07.03.2022, незаконно придбав: корпус від гранати РГН, підривач типу УДЗ, корпус від гранати Ф-1, підривач типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), бойовий реактивний протитанковий гранатомет РПГ-22 «Нетто», 98 предметів схожих на патрони, калібру 5,45-мм та 7,62-мм.

Вказані предмети, ОСОБА_4 , носив при собі та переніс до місця подальшого збуту, а саме на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно їх зберігав, а безпосередньо під час збуту заніс до будинку.

З метою викриття та припинення даної злочинної діяльності, працівниками УСР в Кіровоградській області ДСР НПУ, у відповідності до ст. 271 КПК України, проведено негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину, у формі оперативної закупки, у результаті якої отримано докази причетності ОСОБА_4 до незаконного придбання, зберігання, носіння та збуту бойових припасів.

У відповідності до проведеного, на підставі постанови прокурора про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 13.01.2023 р. № 09/2-124т, згідно протоколу від 09.03.2023 року, працівниками УСР в Кіровоградській області ДСР НП України задокументовано факт збуту ОСОБА_4 бойових припасів.

Так, 09 березня 2023 року, в період часу з 10:23 год. по 10:53 год., ОСОБА_4 , в заздалегідь обумовленому ним місці, а саме за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , збув особі, під зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , 1985 р.н., за гроші в сумі 15000 грн. наступні предмети:

-корпус від гранати РГН та підривач типу УДЗ, які згідно висновку експерта № КСЕ-19/112-23/2728 від 22.03.2023 являються: корпусом бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН (згідно маркувальних позначень на корпусі -1985 року, виробництва СРСР); засобом підриву, а саме - бойовим підривачем ручних гранат ударно-дистанційної дії типу УДЗ, виробництва СРСР. Корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН конструктивно поєднується по різьбовому з`єднанню з бойовим підривачем ручних гранат ударно-дистанційної дії типу УДЗ. Конструктивно поєднані між собою предмети, надані на дослідження, являють собою вибуховий пристрій (граната типу РГН), що відноситься до категорії боєприпасів та здатний для здійснення вибуху (після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підривачу). Корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН містить заряд вибухової речовини, а саме гексоген;

-корпус від гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ, які згідно висновку експерта № КСЕ-19/112-23/2728 від 22.03.2023 являються: корпусом бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 (згідно маркувальних позначень на корпусі -1984 року, виробництва СРСР); засобом підриву, а саме - уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) згідно маркувальних позначень на важелі підривача -1976 року, виробництва СРСР. Корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 конструктивно поєднується по різьбовому з`єднанню з уніфікованим бойовим підривачем ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2). Конструктивно поєднані між собою предмети, надані на дослідження, являють собою вибуховий пристрій (граната типу Ф-1), що відноситься до категорії боєприпасів та здатний для здійснення вибуху (після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підривачу). Корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 містить заряд вибухової речовини, а саме 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил);

-бойовий реактивний протитанковий гранатомет, який згідно висновку експерта № СЕ-19/112-23/2727-ВТХ від 22.03.2023 являється: бойовим реактивним протитанковим гранатометом РПГ-22 «Нетто». Предмет, наданий на дослідження, являється вибуховим пристроєм, належить до категорії боєприпасів та придатний до здійснення пострілу в штатному режимі (вильоту кумулятивної гранати з послідуючим її вибухом при зустрічі з перешкодою).

- 98 предметів, схожих на патрони, які згідно висновку експертизи зброї № СЕ-19/112-23/2725-БЛ від 16.03.2023 являються боєприпасами, з них: - 28 являються 5,45-мм (5,45x39 мм) проміжними патронами, з кулями з бронебійним сердечником, промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова («АК-74», «АКС-74У»), кулемету "РПК-74" та інших; - 70 являються 7,62-мм (7,62x39 мм) проміжними патронами, з яких 58 кулями зі сталевим сердечником, 6 з трасуючими кулями, 6 з бронебійно-запалюючими кулями, промислового виготовлення, які можуть використовуватись при стрільбі з автоматів системи Калашникова («АК-74», «АКМ», «АКМС»), карабінів «СКС» та інших, надані 98 патронів придатні для стрільби.

Своїми навмисними, протиправними діями, ОСОБА_4 вчинив придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий в клопотанні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід - домашній арешт, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені у клопотанні та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні погодився з пред`явленою йому підозрою. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, оскільки йому потрібно доглядати за батьком.

Захисник у судовому засіданні погодився з пред`явленою ОСОБА_4 підозрою. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, оскільки у підозрюваному потрібно доглядати за батьком похилого віку.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВР ЗЗС СУ ГУ НП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 06.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.к. 4 витяг з ЄРДР).

29.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.к. 23-24).

Таким чином, ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 1 ст. 263 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

Щодо обґрунтованості підозри:

Слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом обшуку (а.к. 8-11), висновком експерта (а.к. 15-16), висновком експерта (а.к. 17-18), висновоком експерта (а.к. 19-20), протоколом допиту свідка (а.к. 21-22), повідомленням про підозру (а.к. 23-24), протоколом допиту підозрюваного ( а.к. 25-26), поясненнями підозрюваного у судовому засіданні, який погодився з пред`явленою йому підозрою.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обгрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі протии Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Злочин, у якому він підозрюється є умисним, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Крім того, останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчого обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обґрунтованим ризик переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків. Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Крім того, прокурором доведено та обґрунтовано, що підозрюваний може вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КК України.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту сторона захисту просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 намагається влаштуватися на роботу та йому потрібно доглядати за батьком похилого віку, однак стороною захисту не надано доказів на підтвердження вказаних фактів.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Таким чином, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникненню встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт в межах строку досудового розслідування, заборонивши підозрюваному цілодобово залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, до 29.05.2023 року, який полягає у забороні підозрюваному цілодобово залишати будинок АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту у якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків покласти на СУ ГУНП в Кіровоградській області.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків визначити до 29.05.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9