Справа № 199/970/23
УХВАЛА

28.03.2023 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000918 відносно ОСОБА_3 за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченій, у разі визнання останньої винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є всі підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду. Крім того, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, ОСОБА_3 , володіючи відомостями щодо потерпілого та свідків сторони обвинувачення, які ще не допитані, може вплинути на них з метою відмови від дачі показів чи зміни показів. Також, на думку прокурора, враховуючи відомості про особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, до затримання не мала офіційно-підтверджених джерел доходів, існує ризик вчинення обвинуваченою нового кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до змісту обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачуються у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 , у разі визнання останньої винуватою у вищевказаному кримінальному правопорушенні, остання, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Обвинувачена, володіючи відомостями щодо осіб потерпілого та свідків, які ще не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченої, зокрема те, що у ОСОБА_3 відсутнє офіційне працевлаштування, відсутні офіційно-підтверджені джерела доходів, відповідно є підтвердженим ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість обвинуваченою вчинити інше кримінальне правопорушення.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_3 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останньої не надходило.

При цьому, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченої, відомості про її соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченої, її майновий стан, відсутність джерел доходу у ОСОБА_3 , вважає, що вказані відомості про особу обвинуваченої в сукупності із обсягом пред`явленого їй обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи на цей час не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Згідно з п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, не визначається, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, що спричинило смерть потерпілої.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 26.05.2023 включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, її захисником, потерпілим, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1