ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові об`єднане кримінальне провадження № 0000150 від 04.03.2021, № 0000192 від 17.03.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інвалідності не має, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим та звільненим від відбування покарання з встановленням іспитового строку, 14.02.2021 близько 10 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні аптеки № 205 ТОВ «ТАС-ФАРМА» по вул. Соборна, 26, м. Фастів, Київська область, вирішив вчинити крадіжку майна з вказаної аптеки.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих викрав з відкритого стелажа аптеки одну упаковку суміші «Humana Folgemilch-3» вартістю 286 грн., яку заховав в свою куртку, та не розрахувавшись за товар, пройшов повз каси і вийшов з приміщення аптеки.

Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв ТОВ «ТАС-ФАРМА» майнової шкоди на загальну суму 286 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно вчинив крадіжку, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, 14.03.2021, о 18 год. 08 хв. ОСОБА_5 зайшов до приміщенні магазину «Еvа 3304» ТОВ «РУШ», що знаходиться за адресою: вулиця Зігмунда Козара, 13 в м. Фастові Київська область та вирішив скоїти крадіжку товару.

Реалізовуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з прилавку магазину «Еvа 3304», таємно викрав лосьйон після гоління «Nivea», 100 мл вартістю 121,60 грн., лосьйон після гоління «Nivea Срібний захист», 100 мл вартістю 124,80 гри. та лосьйон після гоління «Nivea. Чиста шкіра Активний», 100 мл вартістю 124,80 гри.

Після цього ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та заподіявши ТОВ «РУШ» майнової шкоди на загальну суму 371 грн. 20 кой,

Таким чином, ОСОБА_5 повторно вчинив крадіжку тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 20.03.2021 о 20 год. 11 хв. ОСОБА_5 зайшов до приміщенні магазину «Еvа 3304» ТОВ «РУШ», що знаходиться за адресою: вулиця Зігмунда Козара, 13 в м. Фастові Київська область та вирішив скоїти крадіжку товару.

Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з прилавку магазину «Eva 3304» взяв станок для гоління «Gillette Mach 3» вартістю 255,20 грн. разом з сейфером вартістю 670,81 грн., бальзам після гоління для чутливої шкіри білий «Nivea» 100 мл вартістю 93,60 грн., бальзам після гоління чоловічий «Nivea» Срібний захист 100 мл вартістю 93,60 грн., гель для гоління чоловічий для чутливої шкіри «Nivea» Охолоджуючий 200 мл вартістю 78,00 грн., бальзам після гоління чоловічий «Nivea» Освіжаючий 100 мл вартістю 93,60 грн. та попрямував на вихід. У цей момент його дії були помічені продавцем вказаного магазину, яка висловила вимогу розрахуватись за товар.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи що його злочинні дії викриті, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно та відкрито для оточуючих, ігноруючи вимоги зупинитися, вибіг з магазину з викраденим товаром, чим спричинив ТОВ «РУШ» майнової шкоди на загальну суму 1284 грн. 81 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив грабіж повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та пояснив суду, що він дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, зокрема пояснив, що неодноразово вчиняв крадіжки з магазинів оскільки у той час був наркозалежним та у нього не було коштів на їжу. Зокрема, дитячу молочну суміш він викрав, бо дуже був голодний і хотів їсти, а суміш солодка, тому могла втамувати голод. За викрадену молочну суміш його сестра відшкодувала шкоду оплативши її вартість. Решту викрадених речей він продавав, а за гроші купував їжу та наркотичні препарати. На даний час він проживає зі своєю бабусею в Києві та став членом місцевої церкви, відвідує її, наркотиків більше не вживає, веде зовсім інший спосіб життя. Про свої вчинки він щиро розкаюється та пояснює їх виключно залежністю від наркотиків. ОСОБА_5 пояснив, що розуміє протиправність своїх вчинків, в тому числі й під час іспитового строку та просить суд призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а представники потерпілих надали суду заяви, в яких просили суд розглядати кримінальне провадження без їх участі, суд, роз`яснивши присутнім учасникам положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає таке.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані:

за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно;

за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, вчинений повторно.

Згідно з документами, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , він раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку та замісній підтримувальній терапії в лікаря нарколога з 06.09.2016, з 28.06.2022 по 28.08.2022 перебував у ГО «Надія на майбутнє» на реабілітації стаціонарного типу та є членом релігійної організації «Релігійна Громада «Київська Християнська Церква» з 02.10.2022.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зі змісту вказаної статті випливає, що реагуючи на протиправну поведінку особи, держава прагне не лише покарати таку особу, застосувавши до неї відповідні кримінально-правові обмеження, водночас, її метою є те, щоб піддаючись кримінальному покаранню особа, зазнала таких змін в своїй особистості та поведінці, які б у подальшому застерегли як її від протиправних вчинків, так і інших осіб.

Оскільки покарання є завершальною стадією притягнення особи до кримінальної відповідальності, то, на переконання суду, його мета, яка визначена у ч. 1 ст. 50 КК України як виправлення особи, може досягатися також і в процесі притягнення особи до кримінальної відповідальності й бути основним фактором, який впливатиме на обрання судом відповідного виду та міри покарання.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 кримінального покарання, суд бере до уваги наступне.

По-перше, тяжкість вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 злочинів.

Так, злочини, у вчиненні яких визнав себе винним ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжким (ч. 2 ст. 186 КК України).

По-друге, суд бере до уваги особу винного.

З`ясовуючи питання про особу винного у даному кримінальному провадженні судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 у період вчинення інкримінованих йому злочинів проживав у м. Фастові у своєї сестри. Батьки обвинуваченого померли. З 06.09.2016 він перебуває на обліку у лікаря-нарколога та на замісній підтримувальній терапії, у вказаний період вживав наркотики і як пояснив обвинувачений саме ця залежність визначала його поведінку, яка як видно з матеріалів, що характеризують його, була протиправною і мала наслідком притягнення його до кримінальної відповідальності.

По-третє, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують обвинуваченому покарання, суд визнає наступні: визнання вини та щире каяття обвинуваченого, частково відшкодування шкоди потерпілому, вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, якими суд визнає те, що обвинувачений почав вживати наркотики і став наркозалежною особою, і хоч, і перебував на замісній підтримувальній терапії, однак, не досягнувши її мети, продовжував вживати наркотичні засоби, також втратив обох батьків у короткий проміжок часу. Саме такі обставини як залежність від наркотичних засобів, втрата обох батьків, обумовили протиправну поведінку обвинуваченого, спрямовану на задоволення потреби залежності від наркотичних засобів та відповідних життєво-важливих потреб, якими є харчування.

Крім того, суд звертає увагу, що хоч обвинувачений раніше судимий, однак, судимості виникли в нього у період, коли він знаходився на обліку у лікаря нарколога та на замісній підтримувальній терапії з 2016 року. Злочини, які вчиняв обвинувачений є корисливими, і відповідальність за них йому присуджена за ч. 1 та 2 ст.185 КК України. При цьому, як видно з наданих суду копій вироків, якими був засуджений ОСОБА_5 , розмір завданої матеріальної шкоди є незначною, а саме 418 грн.17 коп. та 270 грн. А за злочини у даному кримінальному провадженні 286 грн., 371 грн.20 коп. та 1284 грн. 81 коп.

Тобто, вчинювані обвинуваченим злочини не спричинили потерпілим значної матеріальної шкоди, а грабіж, вчинений ним характеризується такою кваліфікуючою ознакою як повторність, не поєднання насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого чи погрози застосування такого насильства.

З огляду на це, суд дійшов висновку про можливість застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за кожен вчинений ним злочин. При цьому, застосовуючи при призначенні покарання за вчинені злочини ст. 69 КК України особі, яка має судимість, суд керується не лише встановленими пом`якшуючими обставинами, а й тими змінами, яких зазнав обвинувачений під час розгляду даного кримінального провадження. Так, обвинувачений зазнав значних позитивних змін у зовнішньому вигляді, пройшов реабілітацію, а також змінив спосіб поведінки, умови проживання та веде активне соціальне життя як член релігійної організації.

Тому, з метою підтримання і закріплення тих змін, які свідчать про намір обвинуваченого реалізувати мету кримінального покарання, якою є виправлення засуджених, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України саме в цьому виключному випадку до особи, яка є раніше судимою й вчинила злочини в період іспитового строку, встановленого вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2020.

У зв`язку з цим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинені ним злочини слід керуватися положеннями ч. 1 ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та ч. 1 та ч. 5 ст. 71 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відсутні.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт строком на 240 годин;

- за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 33, 70, ч. 5 ст. 71 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2020, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у виді двох років шести місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

?диск з фрагментами відеозапису з камер відео спостереження встановленої в магазині «Eva» № 3304 по вул. З.Козара 13 в м. Фастів, Київської області, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

?куртку чорного кольору з капюшоном та світло-коричневим хутром, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останньому;

?диск з відеозаписом з приміщення аптеки ТОВ «ТАС-Фарма» № 205 за адресою: вул. Соборна, 26, м. Фастів, Київська область, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1