Справа № 513/1275/22
Провадження № 1-кп/513/37/23
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

про призначення до судового розгляду та обрання запобіжного заходу

08 лютого 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 , представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000496 від 17 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка-Новоросійська, Саратського району Одеської області, громадянина України, українця, тимчасово безробітного, з середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 19 січня 2023 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

06 лютого 2023 року через канцелярію суду адвокатом ОСОБА_6 була подана позовна заява в рамках кримінального провадження про стягнення з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальної та моральної шкоди, клопотання про залучення в якості потерпілої та цивільного позивача до кримінального провадження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залучення в якості потерпілого неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залучення в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в якості цивільного позивача його батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також було подане клопотання про забезпечення позовної заяви по кримінальному провадженню №0000496 від 17 липня 2022 року за ознаками складу злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за обвинуваченням ОСОБА_8 шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б воно не знаходилось та в чому б воно не виражалось, в тому числі на зареєстровану за ним на праві власності двокімнатну квартиру загальною площею 49,6 кв.м, жила 29,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . Клопотання про забезпечення позову обґрунтоване тим, що заходи забезпечення позову є тимчасовою мірою, накладення арешту, тобто заборони відчуження, є адекватною мірою, що не нашкодить правам відповідача. З іншого боку, невжиття таких заходів може призвести до того, що рішення суду у разі задоволення позовних вимог, буде фактично неможливо виконати.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України. Також, прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном 60 днів та заборонити обвинуваченому покидати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години до 06 години наступного дня. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортним засобом строком до 3 років. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, зазначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо прийняття цивільного позову прокурор не заперечувала, однак, заперечила проти клопотань щодо накладення арешту на майно, залучення потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , витребування медичної документації, у зв`язку із їх необґрунтованістю.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду та обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді нічного домашнього арешту, також просила прийняти до розгляду подану позовну заяву, підтримала клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_8 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та визнання потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , із підстав викладених у клопотаннях. Крім того, в судовому засіданні представник заявила клопотання про витребування медичної документації щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Представник ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , яка також представляє інтереси ОСОБА_10 , підтримала позицію прокурора щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, також підтримала клопотання щодо накладення арешту на майно обвинуваченого, прийняття позовної заяви до розгляду, визнання потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , витребування медичної документації щодо останніх. Крім того, заявила усне клопотання про визнання ОСОБА_10 потерпілою у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримав позиції висловлені адвокатами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 вважають, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду, проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту не заперечували, вирішення питання про прийняття позовної заяви залишили на розсуд суду, щодо клопотання про накладення арешту на майно вважають його необґрунтованим та неспівмірним із заявленими вимогами та завданою шкодою. Обвинуваченим під час досудового розслідування і до тепер не вчинялись дії спрямовані на відчуження майна. Також, захисник заперечив проти клопотання про визнання потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_4 та витребування медичної документації щодо останніх, оскільки відповідні заяви не були подані на стадії досудового розслідування, та через необгрунтованість поданих клопотань.

Потерпіла ОСОБА_11 та законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_13 у судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяви відповідно до яких просили провести підготовче засідання за їх відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов до таких висновків.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України відсутні.

Дане кримінальне провадження підсудне Саратському районному суду Одеської області, підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.

Будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду учасниками судового провадження не заявлено.

Таким чином, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що наявні достатні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинуваченому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відносяться до тяжкого злочину, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити відповідному органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого в порядку, визначеному законодавством.

Щодо цивільного позову про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, то слід відмітити таке.

Відповідно до ч.1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Даний цивільний позов відповідає вимогам ст. 128 КПК, відповідно підлягає прийняттю до розгляду по суті у рамках цього кримінального провадження. Передумови для залишення позову без руху відсутні.

Щодо залучення в якості потерпілої та цивільного позивача до кримінального провадження ОСОБА_10 , залучення в якості потерпілого неповнолітнього ОСОБА_4 , та залучення в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в якості цивільного позивача його батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч.7 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Конституцією України передбачено обов`язок держави утверджувати і забезпечувати права та свободи кожної людини. У зв`язку з цим важливого значення набуває точне й однакове застосування судами норм кримінально-процесуального законодавства, якими визначено права потерпілих від злочинів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» при попередньому розгляді справи суддя повинен з`ясувати, чи всі особи, яким злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, визнані потерпілими. Якщо хтось із цих осіб не визнаний потерпілим на стадії дізнання і досудового слідства, за наявності відповідного клопотання суддя своєю постановою має визнати таку особу потерпілим, повідомити її про це та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Як вбачається із обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000496 від 17 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, потерпілим визнано ОСОБА_4 . Із долучених документів вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 завдано шкоду здоров`ю в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17 липня 2022 року.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що клопотання представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про залучення в якості потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залучення в якості потерпілого неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залучення в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в якості цивільного позивача його батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000496 від 17 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Приписами ч.8 ст. 170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За умовами ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як зазначає адвокат ОСОБА_6 , необхідність застосування арешту вказаного майна полягає у забезпеченні цивільного позову, оскільки існують ризики відчуження обвинуваченим належного йому майна на праві власності.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

На підтвердження факту належності майна обвинуваченому ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 додала Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вартість майна 265100,00 гривень.

Водночас, представником не надано суду жодних доказів, які б могли свідчити про намагання обвинуваченого будь-яким шляхом приховати, знищити, передати чи відчужити своє майно. Відтак, суд не вбачає тих ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КК України, які б викликали необхідність у застосуванні арешту майна обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову.

Таким чином, на даний час вагомих та достатніх підстав, які би свідчили про необхідність накладення арешту на майно, суд не вбачає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання представника - адвоката ОСОБА_6 слід відмовити.

Також, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 щодо витребування медичної документації, оскільки суду не надано належних підтверджень щодо того, що у представника виникли перешкоди у отриманні відповідної медичної документації.

Щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту терміном 60 днів та заборонити обвинуваченому покидати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 години до 06 години наступного дня, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з положеннями ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно з вимогами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

12 грудня 2022 року слідчим суддею Київського районного суду м.Одеса було обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08 лютого 2023 року, із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги, з покладенням обов`язків, визначених ст.194 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 змінив місце мешкання та на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

При вирішення питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 на стадії судового розгляду у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ґрунтується на матеріалах кримінального провадження №00000496.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні цього злочину, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність його соціальних зв`язків, думку потерпілих та думку обвинуваченого та його захисника.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, суд бере до уваги, підвищену суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , у зв`язку з чим існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, побоюючись суворості передбаченого покарання, може вдатися до відповідних дій.

Таким чином, суд вважає, що існують ризики - можливість переховуватися обвинуваченому від суду та прокуратури, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Застосування інших більш м`яких запобіжний заходів не дає гарантій для уникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України. Крім того, кримінальне провадження по суті ще не розглядалось, жодні обставини щодо скоєння злочину не з`ясовувались та процесуальні дії з цього приводу судом не здійснювались.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та про обрання ОСОБА_8 нічного домашнього арешту в період з 22 години до 06 години ранку, за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги.

На підставі ст. ст. 55-58, 170-178, 181, 194, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області на 06 березня 2023 року о 11:00 годині.

Справу розглянути одноособово у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги, у межах 60 днів, тобто до 05 квітня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Доручити уповноваженому органу пробації скласти та подати суду в строк до 06 березня 2023 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Роз`яснити обвинуваченому, що він має право брати участь у підготовці досудової доповіді, надавати представнику персоналу органу пробації інформацію, необхідну для підготовки такої доповіді, ознайомлюватися з текстом досудової доповіді, подавати свої зауваження та уточнення або відмовитися від участі у підготовці досудової доповіді.

ОСОБА_10 залучити, як потерпілу по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 17 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 залучити, як потерпілого по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 17 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Залучити в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вручити потерпілим пам`ятку про права та обов`язки потерпілих по кримінальному провадженню.

Прийняти до розгляду в рамках даного кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_5 , поданий в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 до ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Роз`яснити цивільному відповідачу, що він має право подати до суду письмові заперечення проти цивільного позову із зазначенням доказів, що підтверджують їх, або ж визнавати позов повністю чи частково.

У задоволенні клопотань представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про арешт майна та витребування медичної документації відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , - відмовити.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури.

Ухвала судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення щодо неї можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення, яке буде прийнято судом по суті розгляду кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1