Справа №573/855/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/457/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 28.07.2021 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 де він просив винести рішення, яким звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 28.07.2021 року, покарання у виді 5 років позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Крім цього, захисник просив дослідити висновок судово-медичної експертизи № 33 від 14.04.2021 року (а.с. 5-7 т. 2).

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня затримання та поміщення до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбуття покарання строк затримання з 03.04.2021 року по 05.04.2021 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь:

- ОСОБА_9 9144,44 грн майнової шкоди;

- Комунального некомерційного підприємства Білопільської міської ради «Білопільська міська лікарня» 8498,43 грн;

- Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» 27215,28 грн;

- Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації 2769,48 грн;

Відмовлено за необґрунтованістю у задоволенні позовних вимог про стягнення 249,65 грн майнової шкоди з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 .

Скасовано накладений в даному кримінальному провадженні арешт, а доля речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник стверджував, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. Звертав увагу, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, свою вину визнав, пояснення суду надавав, їх не змінював, перед потерпілим вибачився, щиро розкаявся, обставин які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено. Крім цього, звертав увагу і на обставини справи, зокрема на поведінку самого потерпілого, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння зайшов до будинку обвинуваченого та спричинив йому тілесні ушкодження. На переконання захисника існують підстави для звільнення його підзахисного від відбування покарання з випробуванням не ізолюючи його від суспільства.

Інші учасники кримінального провадження, зокрема прокурор, потерпілий і обвинувачений апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.04.2021 року, близько 19:30 год., ОСОБА_8 перебував у будинку за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час до будинку зайшов ОСОБА_9 , який вхожий до домоволодіння, оскільки їх з ОСОБА_8 поєднують родинні стосунки, щоб поговорити з ОСОБА_8 з приводу відносин останнього з матір`ю ОСОБА_10 та племінницею ОСОБА_11 .

Після того як ОСОБА_9 зайшов через незамкнуті вхідні двері до коридору будинку, то ОСОБА_8 вийшов до нього у коридор, де між ними виникла словесна сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин один до одного.

У ході сварки ОСОБА_9 двічі вдарив ОСОБА_8 долонею правої руки в область лівої щоки та лівого вуха і на цьому припинив свої дії, бо у цей час до будинку зайшла матір ОСОБА_8 ОСОБА_10 , яка стала між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відгородивши їх один від одного.

У цей час у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_9 шляхом завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_8 з коридору побіг до першої житлової кімнати будинку, де зі столу взяв кухонний ніж і підбіг до ОСОБА_9 , який перебував у коридорі будинку, та, тримаючи ніж у правій руці, завдав ОСОБА_9 одного удару ножем в область лівої сторони грудної клітки. Після цього ОСОБА_8 поклав ніж назад на стіл, а ОСОБА_9 самостійно покинув домоволодіння, але цього ж дня був доставлений до лікарні.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 завдав ОСОБА_9 такі тілесні ушкодження: проникаюче поранення грудної клітки зліва, перелом 4 ребра зліва.

Тілесне ушкодження у виді проникаючого поранення грудної клітки зліва відноситься до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя.

Тілесне ушкодження у вигляді перелому 4 ребра зліва оцінюється як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном більше як 21 день.

На момент інкримінованого злочину ОСОБА_8 не перебував у стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_8 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Про дату, час і місце слухання справи обвинувачений ОСОБА_8 повідомлений, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення, однак до апеляційного суду обвинувачений не з`явився, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи не заявив.

Враховуючи викладене, а також те, що апеляційна скарга подана захисником ОСОБА_7 , вимоги якої до погіршення становища обвинуваченого не зводяться, а також з метою дотримання розумних строків розгляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , що узгоджується з ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав, просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та правильність правової кваліфікації його дій за ч.1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння за встановлених місцевим судом обставин, викладених у вироку, захисником в апеляційній скарзі не оспорюються, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання з яким захисник погоджувався, однак просив звільнити ОСОБА_8 від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як передбачено статтею 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, судом враховано те, що за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується задовільно, не працює, не інвалід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції визнав активне сприяння розкриттю злочину, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення під час досудового розслідування, однак щире каяття, про яке йдеться в обвинувальному акті, суд першої інстанції обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого, не визнав, оскільки під час судового розгляду з боку обвинуваченого каяття не було. Не встановив суд і обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого. Також суд першої інстанції врахував і віктимну поведінку самого потерпілого ОСОБА_9 .

З урахуванням даних обставин суд дійшов висновку, з яким за встановленого погоджується і колегія суддів, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, що передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

Щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, про що просив захисник в своїй апеляційній скарзі, то колегія суддів увагу сторони захисту звертає на наступне.

Так, згідно з ч. 1ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з матеріалів даного кримінального провадження колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 лише за умови призначення йому реальної міри покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, як йшлося вище, суд першої інстанції врахував всі ті перелічені захисником в апеляційній скарзі обставини, на які він вказував як на підстави для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, зокрема це: відсутність судимостей, характеристику за місцем проживання, визнання обвинуваченим вини, відсутність обставин, які обтяжують покарання та поведінку потерпілого.

Все перелічене вже виступало об`єктом дослідження суду першої інстанції, та в своїй сукупності і стало для призначенням обвинуваченому ОСОБА_8 найменшого покарання передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Щодо щирого каяття та вибачення перед потерпілим, про що також вів мову захисник, то вони теж виступали предметом дослідження суду першої інстанції, однак як йшлося вище, суд не встановив підстав, які б вказували на існування щирого каяття в обвинуваченого, а тому суд і не врахував цю обставину, як пом`якшуючу його покарання.

Інших обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням колегією суддів не встановлено та захисником в ході апеляційного розгляду справи не наведено.

Цивільний позов в апеляційному порядку не оскаржувався, а тому до його аналізу колегія суддів не вдається, що узгоджується зі ст. 404 КПК України.

Істотних порушень судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні вироку колегією суддів не встановлено, а тому в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 28.07.2021 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4