Справа №333/6742/22
Провадження №1-кс/333/584/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про скасування арешту накладеного у кримінальному провадженні № 0000084 від 04.05.2022 року ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області по справі №195/1635/22 пр.№1-кс/195/311/22 від 06.09.2022 р., посилаючись на те, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжі) знаходиться кримінальне провадження № 0000084 від 04.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

31.08.2022 на підставі ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 по справі № 195/1390/22 в приміщенні, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта буд.112 проведено обшук, в результаті якого вилучено майно

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області по справі 195/1635/22 від 06.09.2022 (провадження № 1-кс/195/311/22) на майно накладено арешт.

Адвокат ОСОБА_3 вважає, на сьогоднішній день арешт майна підлягає скасуванню, оскільки в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не має необхідності, а сам арешт є необґрунтованим.

Посилаючись на вимоги п. 1 ч.2 ст.132, ч. 1 ст. 87, п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України зазначає, що арешт на вилучене майно накладено з істотним порушенням положень КПК України в частині територіальної підсудності, внаслідок чого всі зібрані докази в ході слідчої дії є очевидно недопустимими, а будь-яке ухвалене у даному кримінальному провадженні подальшому судове рішення буде незаконним.

Крім того накладений арешт на грошові кошти не має законної мети, оскільки вилучені грошові кошти є спільною сумісною власністю подружжя та жодним чином не стосуються кримінального провадження.

Обшук проводився за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою ОСОБА_4 проживає разом із своєю сім`єю.

Грошові кошти, які вилучені є спільною сумісною власністю родини ОСОБА_4 (у тому числі батьків його дружини, які залишили їм на тимчасове зберігання свої грошові кошти).

Факт законності походження грошових коштів підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_4 за 2022 рік, відповідно до якої за цей рік ОСОБА_4 нарахована заробітна плата у розмірі 445 987,04 грн.

Крім того, за 2021 рік ОСОБА_4 заробив за місцем своєї роботи 375 147,00 грн., та мав на зберіганні власні кошти у розмірі 30 000,00 доларів США та 1 864 000,00 грн., що підтверджується щорічною декларацією. Також до клопотання долучаються довідки за інші роки роботи.

У 2021 році ОСОБА_4 продав власний автомобіль, що відображено у декларації за 2021 рік. Майже вся сума вилучених грошових коштів має походження саме від продажу транспортного засобу. До того ж, даний автомобіль придбавався за грошові кошти отриманні у кредит, що відображено у декларації за 2020 рік.

Дружина ОСОБА_5 за 2021 рік заробила 218 119,00 грн., заробітної плати, та 32 733,00 грн., отримала гонораром. На зберіганні ОСОБА_5 мала 150 000,00 грн. За 2022 рік ОСОБА_5 нарахована заробітна плата у розмірі 348 755,91 грн.

Також, батьки ОСОБА_5 залишили на зберігання подружжю 20 300,00 доларів США.

Таким чином, грошові кошти, які вилучені у родини ОСОБА_4 , є їх спільною сумісною власністю, які не мають жодного відношення до кримінального провадження. Більш того, джерела походження цих коштів є очевидними та підтверджуються достатніми та належними доказами.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання не взяв до уваги той факт, що вилучені грошові кошти набуті у законний спосіб, та належать подружжю на підставі спільної сумісної власності. Жодних доказів тому, що ці кошти здобуті у незаконний спосіб орган досудового розслідування не надав суду, а суд проігнорував гарантії недоторканності права власності людини.

Подальший арешт вилученого майна є незаконним, оскільки по сьогоднішній день не встановлено приналежність вилученого майна до кримінального провадження.

Станом на сьогодні власники майна обмежені у праві користуватися та розпоряджатися своїм майном майже три місяці

Власники майна категорично заперечують факт приналежності грошових коштів до кримінального провадження, однак навіть якщо припустити, що вилучене майно може теоретично мати відношення до кримінального провадження, то за ці три місяці слідчий зобов`язаний був встановити ці обставини

Разом з тим, майже через три місяці ані слідчий, ані прокурор не отримали доказів та не довели належність грошових коштів до кримінального провадження

Дана обставина свідчить проте, що виявлені та вилучені грошові кошти не відповідають критеріям речового доказу, а тому подальшої необхідності для продовження арешту не має.

Адвокат посилаючись на Закон України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, Перший протокол і протоколи №2,4,7 і 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Перший протокол і протоколи №2,4,7,11 до Конвенції, ст.ст. 13,41 Конституції України, ст.ст. 321 ЦК України, п. 21 Рішення європейського суду з Прав людини по справі «Федоренко проти України» від 01.06.2066 року, зазначає що накладення арешту судом на майно подружжя без законної мети та необхідності, грубо порушують майнові права останніх. Безпідставне накладення арешту судом на грошові кошти подружжя призводить до незаконного позбавлення права власності, що є неприпустимим з огляду на норми діючого законодавства, при чому не лише національного, але й міжнародного.

В судове засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх адвокат ОСОБА_3 не зявились, про розгляд клопотання повдомлялись судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі.

Згідно статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно наданих матеріалів вбачається, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополь (з дислокацією у м. Запоріжжі) знаходиться кримінальне провадження №0000084 від 04.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що начальник аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області ОСОБА_4 спільно з начальником групи водолазно-рятувальних робіт аварійно- рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області ОСОБА_7 та іншими службовими особами аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області, шляхом зловживання службовим становищем, організували протиправну схему з привласнення та розтрати бюджетних коштів та майна аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС в Запорізькій області, в умовах воєнного стану.

31.08.2022 року слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на підставі ухвали слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2022 року було проведено обшук Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 1А, в ході якого було вилучено майно.

Відповідно до постанови слідчого від 31.08.2022 року вказані грошові кошти було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000084 від 04.05.2022 року.

Доцільність накладення арешту обґрунтовано тим, що з огляду на те, що вилучене майно є доказом у даному кримінальному провадженні, і може бути використане для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема з метою їх збереження та для подальшого проведення слідчих дій, призначення судових експертиз з урахуванням наявності ризиків приховування чи зміни властивостей транспортного засобу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що грошові кошти, які були вилучені в ході проведення слідчих дій, є спільною сумісною власністю родини ОСОБА_4 , не можуть бути підставою для скасування арешту, оскільки на даній стадії процесу слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, його кваліфікацію, доведеність чи недоведеність винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Крім того доводи про порушення територіальної підсудності під час розгляду клопотання, не може бути розглянуто слідчим суддею, оскільки як слідує з матеріалів справи, це було однією з підстав доводів апеляційної скарги заявника, яку було розглянуто Дніпровським апеляційним судом 28.12.2022 року, та не встановлено порушення територіальної підсудності при розгляді клопотання про накладання арешту Томаківським районним судом Дніпропетровської області.

Враховуючи вказані вище обставини, беручи до уваги те, що дане майно визнано речовим доказом та досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у застосуванні арешту майна не відпала потреба та доказів того, що арешт накладено необґрунтовано заявником не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1