ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2023 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липецьке, Котовського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.06.2022 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

( в режимі відеоконференції з ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор»)

захисник ОСОБА_8

( в режимі відеоконференції з Первомайського міськрайонного суду

Миколаївської області )

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині покарання скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022р., призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до даного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022р., та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці. В іншій частині вирок залишити без змін.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України і призначено йому покарання:

за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

З урахуванням вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 покарання шляхом часткового складання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022 та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 2 (два) місяці.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28 листопада 2022 року по 12 січня 2023 року з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

На підставі ст. 124 КПК України стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 520 (п`ятсот двадцять) грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого, вважає оскаржуваний вирок суду в частині призначення покарання незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пояснює, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022р. ОСОБА_6 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. При цьому, оскаржуваним вироком обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, яке було вчинено 15.01.2022р., ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України яке було вчинено 20.02.2022р., ч.4 ст.186 КК України, яке було вчинено 14.05.2022р., тобто до постановлення вироку від 03.06.2022р. Крім того, зауважує, що оскаржуваним вироком ОСОБА_6 також визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які були вчинені в жовтні та листопаді 2022 року, тобто, вже після постановлення вироку від 03.06.2022р.

Вказує, що Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області при призначенні покарання ОСОБА_6 спочатку повинен був призначити покарання за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.186 КК України окремо, потім за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, а потім на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень та кримінального правопорушення за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022р. Після цього, мало бути визначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 КК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 15.01.2022 в обідній час (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, разом з ОСОБА_9 , який не усвідомлював злочинність вказаних дій, незаконно проник у житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з якого, таємно для оточуючих, викрав чавунну ванну емальовану прямооборотну з розмірами 1700 мм у довжину, 750 мм у ширину та 620 мм у висоту, яка має сліди використання, вартістю 800 грн., після чого з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Вказаним діянням ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 800 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , судом кваліфіковані ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Крім того, 20.02.2022 о 08:30 ОСОБА_6 , перебував на вул. Полова, що в м. Первомайськ, та в цей час у нього раптово повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у будівлю господарського призначення. Так, ОСОБА_6 підійшов до паркану садиби ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , переліз через паркан та проник на територію садиби, зайшовши до будівлі господарського призначення, де маючи умисел на повторне таємне викрадення майна, побачив мішок мідного кабелю у резиновій обмотці вагою 9,1 кг, загальною вартістю 1547 грн. та мішок алюмінієвого кабелю у резиновій обмотці вагою 3,0 кг, вартістю 120 грн., взяв вказані мішки з кабелями та бажаючи вчинити дії, направлені на закінчення злочину у вигляді залишення місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , тримаючи в руках зазначені мішки з кабелями, направився до паркану садиби, але його дії, які були розпочаті як повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до будівлі господарського призначення, були помічені власником садиби та викраденого майна ОСОБА_11 , яка словесно повідомила ОСОБА_6 про необхідність припинення злочинних дій та залишення території її садиби. У цей час ОСОБА_6 залишив на території садиби зазначені мішки та покинув місце вчинення злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , судом кваліфіковані ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан. Так, в умовах воєнного стану, 14.05.2022 близько 11-ї години ОСОБА_6 , перебував на території вул. Петровського м. Первомайська Миколаївської області, де побачив на виступі паркану житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , пластиковий шолом червоного кольору невідомої марки з написом «FM by Fimez», вартістю 895 грн. У цей час у ОСОБА_6 повторно раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна. Переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, взяв вказаний мотошолом до рук та направився у сторону вул. Тракторної, але його дії, були помічені третіми особами свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які словесно повідомили ОСОБА_6 про необхідність припинення злочинних дій та повернення майна. Натомість ОСОБА_6 ігноруючи вимогу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 припинити злочинні дії та повернути майно, зник з місця вчинення кримінального правопорушення з шоломом червоного кольору невідомої марки з написом «FM by Fimez», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_14 на суму близько 895 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, в середині жовтня 2022 року, встановити точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим, близько 10:00 год., ОСОБА_6 , будучи біля кафе «Провінція», розташованого за адресою: вул. Коротченко, 8а, м. Первомайськ Миколаївської області, ОСОБА_6 побачив велосипед блакитного кольору, марки «FORWARD PROFI», який належить ОСОБА_15 , та у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння цим велосипедом. Підійшовши до вказаного велосипеду та шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, повторно таємно викрав велосипед блакитного кольору, марки «FORWARD PROFI», що був у використанні, вартістю 3500 грн., з яким з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, в кінці жовтня 2022 року, встановити точну дату в ході досудового розслідування не представилось можливим, близько 11:00 год., ОСОБА_6 проходив по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_16 , помітив автомобільний акумулятор, який знаходився біля автомобіля та у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном, а саме крадіжки вказаної автомобільної акумуляторної батареї. Перелізши через паркан, ОСОБА_6 повторно таємно викрав автомобільну акумуляторну батарею 6СТ-75, в ебонітовому корпусі, чорного кольору, що була у використанні, вартістю 450 грн., з якою він з місця події зник та розпорядився нею на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальний збиток на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

В кінці жовтня 2022 року, точної дати встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, близько 09:00 год., ОСОБА_6 проходив повз домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , належне ОСОБА_17 . Побачивши, що на подвір`ї знаходяться ящики з цільним грецьким горіхом, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грецького горіху, який знаходився у ящиках. Пройшовши до подвір`я зазначеного домоволодіння та впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, з метою незаконного заволодіння чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_6 повторно таємно викрав один ящик з цільним грецьким горіхом, вагою близько 9 кг. Наступного дня близько 10:00 год, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння всім цільним грецьким горіхом, знову прийшов до вказаного домоволодіння, повторно таємно викрав другий ящик з цільним грецького горіхом, вагою близько 8 кг. Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння всім грецьким горіхом, який знаходився на подвір`ї ОСОБА_17 . ОСОБА_6 наступного дня в ранковий час, повторно таємно викрав 20 кг цільного грецького горіху. Таким чином, ОСОБА_6 таємно викрав цільний грецький горіх загальною вагою 37 кг на загальну суму 962 грн., чим спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_17 на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 09.11.2022 о 07:00 год. ОСОБА_6 вирішив проникнути на територію домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_18 , та вчинити крадіжку будь якого майна. так, ОСОБА_6 незаконно проник до домоволодіння ОСОБА_18 , звідки повторно таємно викрав: бувшу у використанні трубу з нержавіючої сталі діаметром 35 мм, довжиною 1 м 21 см, ціною 240 грн. за 1 м., загальною вартістю 290,4 грн. та бувший у викорирстанні прут діаметром 20 мм, довжиною 4 м 46 см, ціною 118,34 грн. за 1 м., загальною вартістю 527, 80 грн., після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_18 на загальну суму 818,20 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, на підтримку вимог апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджені зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винуватість у вчинені інкримінуємих кримінальних правопорушень.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, є правильною і прокурором не оспорюється, а тому вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається..

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, то суд апеляційної інстанції з ним погоджується.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими ч. 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно абзацу б п. 25 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року №7, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку, і остаточно за сукупністю вироків.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 (справа No 511/37/16-к), у якій міститься висновок про застосування норм права, згідно з яким коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, чого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області при ухваленні вироку від 12.01.2023р. щодо ОСОБА_6 не дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_6 вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022р. було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК У країни до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

При цьому, оскаржуваним вироком обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, яке було вчинено 15.01.2022р.; ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, яке було вчинено 20.02.2022р.; ч.4 ст.186 КК України, яке було вчинено 14.05.2022р., тобто до постановлення вироку від 03.06.2022р., та ч.4 ст.185 КК України, які були вчинені в жовтні та листопаді 2022 року, тобто, вже після постановлення вироку від 03.06.2022р.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 спочатку повинен був призначити покарання за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.186 КК України окремо, потім за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, а потім на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень та кримінального правопорушення за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022р. Після цього, мало бути визначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло призначення не неправильного покарання.

За наведеного, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, на підставі ст. 420, ч.1 ст.421 КПК України, вирок суду першої інстанції підлягає часткового скасуванню, в частині призначення покарання, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.376, 405,407, 409, 413, 414, 420, 421, 532 КПК України апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2023 року стосовно ОСОБА_6 , в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 вважати засудженим:

- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

-за ч.4 ст.186 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022р., призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 1 місяць.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.4 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до даного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.06.2022р., та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді