Пр-ня по справі № 1кп/521/1050/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

24 лютого 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_4

із секретарем судового засідання - ОСОБА_5 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000554 від 17.12.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Донецькій області, Мар?їнському районі, с. Новоселидівка, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, який не має постійного місця проживання в Україні, тимчасово зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не офіційно працює на метало приймальному пункті за адресою проживання, раніше судимий: 1)05.09.2000 року Маріїнським р/с Донецької області за ч. 3 ст. 140 КК (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 45 КК (1960 р.) з іспитовим строком 2 роки; 2)31.03.2003 року Маріїнським р/с Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 4 роки; 3)29.12.2005 року Красноармійським р/с Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 4)17.06.2010 року Червоногвардійський р/с м. Макіївки Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; 5)24.01.2013 року Червоногвардійським р/с м. Макіївки Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, 71 КК до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців; 6)26.05.2020 року Білозерським р/с Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців; 7)01.08.2018 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком на 1 рік; 8)16.05.2019 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці; 9)23.01.2020 року Жовтневим р/с м. Дніпра за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців; 10)26.05.2020 року Білозерським р/с Херсонської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК остаточно до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_6

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_1

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_1 , 17 грудня 2022 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи та реалізуючи його, усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи їх вчинення, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу, знаходячись біля домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , переліз через огорожу та зайшов на територію домоволодіння, яке належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 .

Після чого, підійшов до літньої кухні, двері якої були не замкнені, відкрив її рукою та незаконно проник до володіння особи, чим порушив особисті права володільця та незаконно проник до володіння особи, чим порушив особисті права володільця вказаного будинку - потерпілої ОСОБА_2 , передбачені ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла та недопущення проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Під час перебування в літній кухні ОСОБА_1 , його незаконне знаходження в будинку зупинено свідком ОСОБА_3 , яка одразу викликала поліцію, тим самим зупинивши незаконне перебування ОСОБА_1 у літній кухні потерпілої ОСОБА_2 .

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 162 КК, за кваліфікуючими ознаками: незаконне проникнення до іншого володіння особи.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Показав, що дату і час не пам`ятає, однак дійсно у грудні 2022 року, коли на вулиці було дуже холодно, він не маючи постійного місця проживання вирішив сховатись від холоду. Коли рухався по одній з вулиць в м. Одесі то побачив домоволодіння, в яке можливо було потрапити без зайвих перешкод. Подолавши паркан, він обрав для ночівлі літню кухню домоволодіння, оскільки її двері були не зачинені. Там він і заснув. Проснувся, коли його будили співробітники поліції.

Повідомив, що вчиняти крадіжку не бажав, а хотів лише сховатись від холоду та вітру і не мав в той час де провести ніч, а тому і вибрав перше домоволодіння, що зустрілось на його шляху. Просить суворо його не наказувати.

2.2.За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_1 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3.Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться у віці 38 років. Народився в Донецькій області. Значну частину життя вчиняв злочини та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Оскільки на території Донецької області відбуваються бойові дії, він виїхав до м. Одеси. Свого місця проживання не має. Хоча має середньо-спеціальну освіту, однак за спеціальністю не працює. Загалом стабільної роботи не має. На час ухвалення вироку тимчасово знайшов місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , де знаходиться пункт прийому металу і там же і працює.

4.3.Щодо своєї сім?ї, обвинувачений показав, що має старших брату та сестру і обох батьків, які мешкають на території Донецької області з якими не підтримує стосунки. Був одружений, однак розлучився. Його колишня дружина виїхала у Польщу. Раніше судимих в сім`ї не мав.

4.4.Враховуючи викладені обвинуваченим обставини, можливо дійти висновку, що ОСОБА_1 втратив не тільки сенс життя, однак і особисто себе як людину. Має неохайний вигляд. Одежа брудна і має стійкий сморід. За висловлюваннями дуже обмежений у думках і розумах. Має певні обмеження і у пояснені своєї позиції та доведення фактів свого життя.

4.5.Тобто є очевидним, що обвинувачений дійшов до певного краю свого життя і не бажає його змінювати на краще, лише намагається виправдатись скрутним життєвим становищем та відсутністю певних мінімальних благ для свого життя.

4.6.Разом з тим, наміри вчинення правопорушення у вигляді сховатись від холоду та мінімальна шкода, яка завдана його діями як особисто потерпілій так і суспільству (жодне майно не постраждало), надають право суду на призначення обвинуваченому досить м`якого покарання.

4.7.Необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з обмеженням волі. Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до останнього положення ст. 75 КК і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді обмеження волі. Строк випробування повинен бути мінімальним. Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК і покласти на обвинуваченого певні обов`язки.

4.8.У даному випадку, освітні обов`язки, у вигляді читання літератури, суд не призначає, оскільки обвинувачений обмежений не тільки у інтелектуальному розвитку, станом на 38 років, однак і не має звичайних засобів до такого освітнього процесу. Обтяжування його зайвим клопотом пов`язаним із читанням літератури, фактично призведе до ще гіршого його матеріального становища. Окрім того, читання літератури, повинно приносити не тільки інтелектуальну користь, але й естетичну та моральну, коли твої думки омріяні новими поглядами, новими знаннями, новим світоглядом щодо життя. У даному випадку, для отримання розумної користь від літератури, спочатку потрібно налагодити своє особисте життя та створити фон любові до себе та до оточуючого світу. Тому суд не вбачає будь-якої розумної необхідності у застосуванні такого обов`язку до обвинуваченого.

4.9.Суд вважає, що за своїм змістом призначене покарання буде відповідати, особистості обвинуваченого і обставинам правопорушення.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Речовий доказ - копії документів на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 100 КПК - залишити в матеріалах досудового розслідування.

5.2.Враховуючи вид покарання, будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

5.3.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

1.2.Відповідно до ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_1 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

1.3.Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.4.До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.5.Речові докази у кримінальному провадженні: 1) копії документів на будинок розташований за адресою АДРЕСА_3 - залишити в матеріалах досудового розслідування.

1.6.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.7.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.8.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

1.9.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_4