Справа № 154/3367/22 Провадження №11-кп/802/259/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.119 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000495за апеляційною скаргою прокурора на вирок Турійського районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замости, Володимирського району, Волинської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

- визнано винним за ч.1 ст.119 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку постановлено обчислювати з дня проголошення вироку.

У разі скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлення засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі, в строк відбування покарання постановлено зарахувати строк затримання ОСОБА_8 з 23.08.2022 року по 25.08.2022 року.

Судом вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат, а також долю арештованого майна.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 23.08.2022 року близько 00 годин 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зберігаючи за місцем свого проживання мисливську гладко ствольну рушницю марки «ИЖ» серії НОМЕР_1 , взявши її у руки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх настання, діючи із злочинною недбалістю, під час розряджання вказаної рушниці допустив випадкове натискання на її спусковий гачок, в результаті чого здійснив один постріл у напрямку тулуба ОСОБА_9 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого, сліпого вогнепального дробового порання передньої черевної порожнини, кісток тазу та м`язів поперекової ділянки справа з розвитком масивного гемоперитонеуму та гострого малокрів`я внутрішніх органів, яке належить до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення і в даному конкретному випадку викликали смерть ОСОБА_9 .

У поданій апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким визнати доведеним формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 119 КК України, що полягає у тому, що ОСОБА_8 23.08.2022 приблизно о 00.20 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, під час розряджання мисливської гладкоствольної рушниці марки «ИЖ» серії НОМЕР_1 випадково натиснув спусковий гачок, внаслідок чого відбувся постріл у напрямку ОСОБА_9 , чим спричинено їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого, сліпого вогнепального дробового поранення передньої черевної стінки з ушкодженням тонкого кишківника і брижі кишківника, судин черевної порожнини, кісток тазу та м`язів поперекової ділянки справа з розвитком масивного гемоперитонеуму та гострого малокрів`я внутрішніх органів, чим заподіяв їй смерть внаслідок злочинної недбалості. ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Виключити з мотивувальної частини вироку місцевого суду при викладенні формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 119 КК України посилання на визнання доведеним умисного вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема, усвідомлення ним суспільно небезпечного характеру своїх дій та передбачення настання суспільно небезпечних наслідків. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка підтримала свою апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, захисника та обвинуваченого, які апеляційну скаргу прокурора визнали частково, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 412, 415 КПК України вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у разі істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

На думку апеляційного суду при ухваленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Як вбачається з вироку суду обвинуваченого визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України.

Разом з тим формулювання обвинувачення за ч.1 ст.119 КК України, визнане доведеним та викладене місцевим судом в оскаржуваному вироку, суперечить диспозиції зазначеної кримінально-правової норми.

Так модель злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України із суб`єктивної сторони передбачає вбивство через необережність внаслідок як злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості, встановлення виду якої є необхідним для оцінки ступеня суспільної небезпечності вчиненого, а також для правильного відмежування даного злочину від умисного вбивства.

При вбивстві внаслідок злочинної недбалості винний не передбачає можливості настання смерті іншої особи від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг її передбачити, діючи з більшою обачністю. Натомість при вбивстві з непрямим умислом винний передбачає можливість настання смерті від його поведінки, не бажаючи настання злочинного наслідку.

Натомість, місцевий суд, кваліфікувавши дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 119 КК України, що передбачає необережну форму вини, при викладені формулювання обвинувачення визнав доведеним вчинення ОСОБА_8 злочинних дій "усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи їх настання", що характеризується умисною формою вини (непрямим умислом) та свідчить про істотні суперечності у висновках суду та необхідність їх усунення під час судового розгляду.

Оскільки розгляд кримінального провадження місцевим судом проводився в порядку ст.349 КПК України без дослідження доказів апеляційний суд позбавлений можливості перевірити фактичні обставини вчиненого злочину та постановити новий вирок.

Допущена неповнота судового розгляду даного кримінального провадження, а також істотні порушення КПК України в своїй сукупності перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, Тому вирок підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

У зв`язку із тим, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України апеляційний суд не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність винуватості обвинуваченого, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді слід усунути виявленні порушення кримінального процесуального закону, а також перевірити доводи, які наведені у апеляційній скарзі прокурора щодо призначеного ОСОБА_8 покарання, розгляд провадження провести у відповідності до вимог КПК України та за його наслідками прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Турійського районного суду Волинської області від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: