Єдиний унікальний номер: 343/1986/22
Номер провадження: 1-кс/0343/366/22
У Х В А Л А
про арешт майна

14 листопада 2022 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого т.в.о. начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 05.11.2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW 520 D», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, vin НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Додатково слідчий просить копію ухвали направити до Регіонального сервісного центру МВС в Івано Франківській області для виконання.

Клопотання про арешт майна обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано - Франківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000227 від 05.11.2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 04.11.2022 близько 23.45 год ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, здійснив наїзд транспортним засобом марки «BMW 520 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 на працівника поліції ОСОБА_8 , який, при виконанні службових обов`язків, у м. Болехів на вул. 24 серпня, біля домоволодіння №45А Калуського району Івано Франківської області здійснював оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_9 , чим спричинив поліцейському тілесні ушкодження.

Відповідно до бази даних «АРМОР», транспортний засіб марки «BMW 520 D», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, vin НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин злочину, збереження речових доказів та проведення експертиз у ході досудового слідства виникла необхідність в накладені арешту на майно.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_5 клопотання підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що даний транспортний засіб 10.11.2022 було вилучено. Долучила до матеріалів клопотання постанову від 10.11.2022 про визнання транспортного засобу марки «BMW 520 D», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, vin НОМЕР_2 речовим доказом. Також долучила постанови від 10.11.2022 про призначення інженерно-транспортної експертизи.

Власник транспортного засобу ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просили передати транспортний засіб на відповідальне зберігання, оскільки власник автомобіля проживає з батьком похилого віку, а тому даний транспортний засіб йому щоденно необхідний.

Заслухавши пояснення слідчої, власника майна та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу переконання про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доведено, що вищевказане майно являється речовим доказом в кримінальному провадженні №0000227 від 05.11.2022, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, про що свідчить постанова про визнання майна речовими доказами від 10.11.2022. Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником майна та його захисником не надано і слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.
Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, приходжу висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні, збереження речових доказів та проведення експертиз, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого т.в.о. начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «BMW 520 D», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, vin НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Позбавити права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого т.в.о. начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали направити Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Івано - Франківській області (м. Івано - Франківськ, вул. Юності, 23, електронна пошта: ).

Копію ухвали негайно вручити т.в.о. начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 та власнику майна ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано - Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1