Провадження № 1-кп/761/311/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012341 від 02.10.2016, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області м. Краматорськ, громадянина України, з середньою освітою одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Луганської області смт. Білокуракине, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має малолітнього сина 2020 року народження, стрілка 1 взводу 1 роти 1 батальйону ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України та ОСОБА_3 за ч.1 ст. 186 КК України.

02 березня 2021 року матеріали судового провадження були передані судді Шевченківського районного суду міста Києва з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних проваджень Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України за наступних обставин.

02 жовтня 2016 року приблизно о 02 години 00 хвилин, ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , а саме у дворі будинку, спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вживали алкогольні напої. В цей час між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого останній наніс руками декілька ударів у область голови потерпілої. В результаті отриманих ударів у область голови, ОСОБА_8 втратила рівновагу та впала на землю.

В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_8 та зірвав з її шиї і вух ювелірні вироби, а саме: золотий ланцюжок 750 проби, вагою 15 грам, вартістю 7 956 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень; золотий хрестик вагою 3 грами, 750 проби вартістю 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень; золоті сережки 585 проби вагою 7 грамів вартістю 10 000 (десять тисяч) гривень.

Отже згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що відкрито викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 24 456 (двадцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України;

Захисник ОСОБА_6 в ході судового розгляду заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому ОСОБА_3 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Також обвинувачений зазначив, що зараз проходить службу у ЗСУ, відбуває на передову, у зв`язку з чим просив прискорити розгляд справи.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Підтвердив доводи захисника про те, що обвинувачений більше не притягався до кримінальної відповідальності, про що надав відповідні документи.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_7 при вирішенні вказаного питання поклались на розсуд суду.

В судове засідання на неодноразові виклики не прибула потерпіла ОСОБА_8 , була повідомлена про надходження клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, їй роз`яснено її права, пов`язані із розглядом питання про закриття кримінального провадження, наслідки що настають у разі прийняття судом відповідного рішення. Разом з тим, до початку судового засідання в телефонному режимі потерпіла повідомила суду, що просить провести судове засідання у цій справі без її участі, та зазначила, що їй роз`яснено її права, пов`язані із розглядом питання про закриття кримінального провадження, наслідки що настають у разі прийняття судом відповідного рішення, водночас проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 186 КК України у зв`язку із закінченням строків давності вона не заперечує.

З врахуванням того, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України та ОСОБА_3 за ч.1 ст. 186 КК України розглядається судом з грудня 2019 року, стороною захисту заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, і на розгляд цього клопотання потерпіла, будучи повідомленою про час та дату розгляду справи, систематично не з`являється, при цьому судом направлявся відповідний лист потерпілій, в якому останній було роз`яснено її права, пов`язані із розглядом питання про закриття кримінального провадження, наслідки, що настають у разі прийняття судом відповідного рішення, разом з тим, потерпіла до початку судового засідання просила розглядати таке клопотання без її участі, та зазначила, що проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, таким чином висловила свою позицію по суті клопотання, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне розглянути клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за відсутності потерпілої ОСОБА_8 .

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні суду, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

При цьому суд, звертаючи увагу на те, що ні в письмовому клопотанні захисника обвинуваченого, ні в поясненнях наданих суду самим обвинуваченим жодних відомостей, які б свідчили про визнання останнім своєї вини у інкримінованих йому правопорушень не надано, при цьому раніше, в ході судового провадження свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_3 визнавав лише частково, вважає за необхідне роз`яснити учасникам кримінального провадження наступне.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду №552/5595/18 від 29 липня 2021 року невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Зі змісту пред?явленого ОСОБА_3 обвинувачення випливає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується останній, відносяться до нетяжких злочинів, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Також суд бере до уваги, що вищевказане кримінальне правопорушення, що інкримінуються ОСОБА_3 , вчинено 02 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжких злочинів.

Жодних відомостей про те, що протягом здійснення кримінального провадження обвинувачений вчиняв дії, направленні на ухилення від суду чи органу досудового розслідування, суду не надані. Відповідно до відомостей, наданих в ході судового розгляду прокурором, інших кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_3 станом на день розгляду клопотання про звільнення від відповідальності - немає.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_3 , а саме - з 02.10.2016 року - минуло понад п`ять років, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання сторони захисту з приводу звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012341 від 02.10.2016 року, в частині обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 186 КК України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголосити 30 січня 2023 року о 10 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1