ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/1151/22 Номер провадження 11-кп/814/2401/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 серпня 2021 року за №0000342, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 09 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винуватим і засуджено за:

ч.1 ст.190 КК України - на 1 рік обмеження волі;

ч.2 ст.186 КК України - на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він 01 серпня 2021 року приблизно о 01 годині шляхом обману під надуманим приводом здійснення телефонного дзвінка заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном з універсальною мобільною батареєю, загальною вартістю 5 029 гривень.

Окрім того, 13 вересня 2021 року приблизно о 16 годині ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , діючи повторно, шляхом ривка відкрито викрав з руки ОСОБА_9 належний останній мобільний телефон, вартістю 1 226 гривень 67 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Київського районного суду м. Полтава від 09 вересня 2022 року та пом`якшити призначене йому покарання.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд при обранні заходу примусу належним чином не врахував те, що він повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, не судимий, має: на утриманні цивільну дружину та трьох малолітніх дітей, намір вибачитись перед потерпілими, компенсувати їм заподіяну шкоду, сплатити суми судових витрат.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив застосувати до нього положення ст.75 КК України, заперечення прокурора проти позиції ОСОБА_7 , перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин учинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , обґрунтованості його засудження та кваліфікації дій за: ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману; ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок у апеляційному порядку не переглядається.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи обвинуваченого про пом`якшення йому покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням є безпідставними.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, та обставини, що його обтяжує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (за епізодом від 13 вересня 2021 року).

Так, судом установлено, що ОСОБА_7 вчинив декілька кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком і тяжким злочином. При цьому, грабіж обвинувачений здійснив повторно після шахрайства, в процесі чого не приховував свого наміру протиправно заволодіти майном, діяв відкрито в умовах очевидності для сторонніх осіб, ігноруючи волю потерпілої, з використанням її похилого віку. Тому суспільна небезпека злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визначається не стільки розміром заподіяної матеріальної шкоди, скільки способом його вчинення та відповідним змістом суб`єктивної сторони винного.

Тим не менше, ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду в двох судових інстанціях не вжив заходів для компенсації заподіяної потерпілим шкоди, а викрадений у ОСОБА_8 мобільний телефон був повернутий останньому поліцією, через це доводи апелянта, які зводяться до визнання ним негативних наслідків для потерпілих осіб і наміру відшкодувати їм збитки, позбавлені підстав (а.п.50).

За матеріалами провадження обвинувачений у силу ст.89 КК України не судимий (а.п.39-40), не працює, має 3 дітей, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває (а.п.41-42). Разом з цим, з огляду на відсутність у ОСОБА_7 роботи та системне вчинення ним корисливих злочинів, то аргументи апеляційної скарги щодо наявності в нього утриманців є непереконливими.

Щире ж каяття обвинуваченого та активне сприяння ним розкриттю кримінальних правопорушень, які включають в себе повне визнання вини, були враховані місцевим судом як обставини, які пом`якшують покарання, через це відсутні підстави для їх повторного врахування.

Ураховуючи наведені вище дані та обставини в їх сукупності, на думку колегії суддів, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. У зв`язку з цим, дві обставини, що пом`якшують покарання, поряд з обставиною, що його обтяжує, самі по собі не є мотивованою й достатньою підставою для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, натомість вплинули на обрання йому мінімального покарання із застосуванням найбільш сприятливого принципу складання заходів примусу за сукупністю кримінальних правопорушень.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 та 70 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Отже, апеляційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтава від 09 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4