Справа №504/3028/20
Провадження №1-кп/523/597/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Адвокат в судовому засіданні заявила клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого, оскільки обвинувачений має місце мешкання та реєстрації в АДРЕСА_1 .

Прокурор вважав необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків, які не допитані в суді.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також додав, що вважає неможливим перебування обвинуваченого під домашнім арештом за зазначеною у клопотанні захисника адресою, оскільки вказана квартира перебуває у сумісній власності ОСОБА_8 та потерпілої.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд доходить висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

З огляду на п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.3 ст.331 КПК України, підстави ст.177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим, з метою запобігти незаконним діям обвинуваченого, а саме переховуватись від правосуддя, впливати на свідків, потерпілу, з якою має спільне місце реєстрації та можливості скоєння ним нових правопорушень, враховуючи те, що він офіційно не працевлаштований, раніше не засуджений, має на утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне продовжити відносно зазначеного обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Разом з тим, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає можливості застосування застави відносно обвинуваченого оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 183, 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченого задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 17.09.2022 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору та іншим зацікавленим особам для відома.

На підставі Рішення Конституційного суду України №4-рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3