КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою "Київський слідчий ізолятор" апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2022 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 12.01.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк апеляційного оскарження, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт.

Посилаючись на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, захисник зазначала, що строк пропущено у зв`язку із обмеженими технічними можливостями через військову агресію проти України, обмежене електропостачанння, та через невідкладне відрядження на слідчі дії у м. Львів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилалась на недоведеність органом досудового розслідування існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та зазначала про

___________________________________________________________________________________

Справа № 761/26633/22 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4951/2022 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

неможливість встановлення ризику втечі особи лише на підставі суворості можливого покарання.

Підозрюваним вже надано покази у справі, та добровільно надано біологічні зразки для відповідних експертиз, що свідчить про недоведеність існування ризику знищення, спотворення чи сховання будь-яких із речей чи документів.

Підозрюваний зацікавлений у встановленні обставин кримінального провадження.

Стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували існування ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не врахував, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та має на утриманні малолітніх онуків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_11 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ст. ст. 7, 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що копію вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді від 01.12.2022 цього ж дня вручено підозрюваному та його захиснику.

Повний текст ухвали оголошено 06.12.2022 у відсутності учасників судового провадження, та відомості про вручення підозрюваному або його захиснику належним чином завіреної копії оскаржуваної ухвали у справі відсутні.

Апеляційну скаргу подано захисником ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 09.12.2022

Як зазначила захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, обмежене у місті Києві постачання електроенергії, а також перебування захисника в період з 04.12.2022 по 06.12.2022 у відрядженні у м. Львів, на підтвердження чого захисником додано відповідні квитки, унеможливлювало вчасну підготовку нею апеляційної скарги та її направлення на адресу Київського апеляційного суду.

З урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000161, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2022, за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 317 КК України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, зокрема даних протоколу затримання від 14.10.2022, цього ж дня затримано ОСОБА_6 згідно ч. 4 ст. 208 КПК України.

15.10.2022 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в незаконному зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України, та в пособництві в утриманні місць для незаконного виготовлення психотропних речовин, вчиненому з корисливих мотивів, групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 317 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.12.2022.

Постановою керівника Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_13 від 29.11.2022 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження за 0000161 до трьох місяців.

30.11.2022 старший слідчий СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_9 , в якому просив продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01.12.2022 задоволено клопотання слідчого, та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 12.01.2023 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч 5 ст. 27 ч. 2 ст. 317 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч 5 ст. 27 ч. 2 ст. 317 КК України, є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою станом на день розгляду клопотання слідчого, зокрема, необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, без яких завершити досудове розслідування не можливо .

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та у даному кримінальному провадженні, знищити або сховати будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

При цьому, продовживши підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, зміст підозри та вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_14 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_14 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апелянта про те, що підозрюваним вже надано показання у справі, та добровільно надано біологічні зразки для проведення відповідних експертиз, не свідчить про відсутність існування ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що досудове розслідування на даний час триває, та органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів у кримінальному провадженні.

Та обставина, що підозрюваний зацікавлений у встановленні обставин кримінального провадження, не забезпечує впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці ОСОБА_6 .

Наведені захисником відомості про особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та має на утриманні малолітніх онуків, не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не скасовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотаннязахисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити, та поновити строк апеляційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2022 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3