Справа 685/803/20
№ 1-кп/688/63/23
Ухвала

Іменем України

15 березня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції із Теофіпольськии районним судом)

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з Хмельницьким міськрайонним судом)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вмісті Шепетівці обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000010 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лютарівка Теофіпольського району Хмельницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.369 КК України,

встановив:

19 січня 2023 року до суду надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, з доданими до нього матеріалами.

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року призначено підготовче судове засідання на 20 лютого 2023 року.

08 лютого 2023 року на адресу суду надійшли два клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про проведення підготовчого судового засідання за участі обвинуваченого ОСОБА_5 дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку з приміщення Хмельницького міськрайонного суду, за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою сервісу EASYCON та про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвалою суду від 10 лютого 2023 року частково задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про проведення підготовчого судового засідання за участі захисника дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою сервісу EASYCON, в решті клопотання відмовлено, в зв`язку з відсутністю технічної можливості бронювання майданчика відеоконференції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

14 лютого 2023 року на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про проведення підготовчого судового засідання за участі обвинуваченого ОСОБА_5 дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку з приміщення Хмельницького апеляційного суду чи Господарського суду Хмельницької області та усне клопотання (у телефонному режимі) - з приміщення Хмельницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року задоволено клопотання сторони захисту про проведення підготовчого судового засідання за участі обвинуваченого ОСОБА_5 дистанційно у режимі відеоконференцзв`язку з приміщення Хмельницького окружного адміністративного суду.

Підготовче судове засідання відкладалося на 09 та 16 березня 2023 року у зв`язку з технічною неможливістю проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції із Хмельницьким окружним адміністративним судом.

В підготовчому судовому засіданні 16 березня 2023 року прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстав для його повернення немає, підстави для закриття провадження відсутні, просив призначити справу до судового розгляду, за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 , викликати в судове засідання свідка обвинувачення: ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримав подане ним письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Вважає, що обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду, оскільки складений з порушенням вимог КПК. Просив врахувати доводи викладені у клопотанні. Наголосив, що строки досудового розслідування є преклюзивними та поновленню не підлягають. Звернув увагу суду, що КПК визначає строки складання обвинувального акту, а тому у зв`язку з закінчення вказаних строків ОСОБА_5 втратив свій статус підозрюваного та не набув статусу обвинуваченого. Зауважив, що після повернення обвинувального акту прокурору, всупереч вимог КПК новий обвинувальний акт складений слідчим, а не прокурором. Крім того, прокурором надіслано різного змісту обвинувальні акти стороні захисту та суду, що суперечить вимогам КПК. Просив врахувати інші доводи, визначені у клопотанні.

Інших клопотань, пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду не заявляв.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору, власних клопотань не заявляв.

Прокурор ОСОБА_3 при вирішенні клопотання сторони захисту просив врахувати його письмові заперечення. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, в ньому викладені фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Суд, дослідивши обвинувальний акт, заслухавши позицію прокурора та сторони захисту, проаналізувавши доводи клопотання захисника про повернення обвинувального акта, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації (ч. 2-4 ст. 291 КПК України).

Письмове клопотання сторони захисту мотивоване тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру 16 січня 2018 року. Після повернення обвинувального акта, складеного 13 вересня 2018 року прокурору, слідчим 26 грудня 2019 року складено новий обвинувальний акт, який затверджено в той же день прокурором. Проте його копію стороні захисту не вручено. В червні 2020 року поштовою кореспонденцією ними отримано обвинувальний акт, складений 29 квітня 2020 року та затверджений прокурором. Вважає, що після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, обвинувальний акт складено поза визначеними КПК процесуальними строками досудового розслідування, які не підлягають поновленню, що виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого та унеможливлює розгляд кримінального провадження у суді по суті.

Крім того, вважає, що обвинувальний акт не відповідає іншим вимогам закону. Зокрема, після повернення судом обвинувального акта для усунення недоліків, новий обвинувальний акт мав бути складений самим прокурором, а не слідчим. Також слідчий ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_3 набули повноважень згідно відповідних постанов, прийнятих поза межами строку досудового розслідування. Крім того у обвинувальному акті, складеному 29 квітня 2020 року викладено лише фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, а саме обвинувачення є незрозумілим для ОСОБА_5 , оскільки не містить положень закону чи підзаконного акту, відповідно до яких слідчий ОСОБА_6 міг вплинути на вирішення питання про не складання відносно ОСОБА_5 уповноваженими особами протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, чим порушено право ОСОБА_5 на захист. Вважає, що стороною обвинувачення ОСОБА_5 вручено два обвинувальних акти, які відрізняються від повідомленої підозри, чим останнього дезінформовано в питаннях сутності і характеру обвинувачення, чим порушено право на захист.

Судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п.1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У обвинувальному акті міститься виклад діяння обвинуваченого яке, на думку сторони обвинувачення, утворює склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З огляду на це, суд дійшов висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Водночас, на переконання суду доводи захисника, викладені у його клопотанні, не вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Своїми доводами про те, що прокурором в обвинувальному акті викладені лише фактичні обставини, а сформульоване обвинувачення є незрозумілим для ОСОБА_5 захисник фактично порушує питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, а також питання про її обґрунтованість, які не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У цьому контексті, суд звертає увагу на правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 року по справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Щодо доводів сторони захисту про дезінформованість ОСОБА_5 у зв`язку із складанням двох різних обвинувальних актів, які відрізняються від повідомлення про підозру, а також незрозумілість для ОСОБА_5 пред`явленого обвинувачення, суд звертає увагу на наступне.

На розгляд суду надійшов обвинувальний акт, складений заступником начальника СВ Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУ НП в Хмельницькій області 29 квітня 2020 року, затверджений прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури 29 квітня 2020 року. Копію вказаного обвинувального акта сторона захисту, як слідує зі змісту клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, отримала поштовою кореспонденцією у червні 2020 року.

Суд зазначає, що згідно положень ст. 337 КПК України судовий розгляд провадиться в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Отже судовий розгляд здійснюється лише на підставі обвинувального акта, який надійшов на розгляд суду, у даній справі - обвинувального акта, складеного та затвердженого 29 квітня 2020 року.

Суд зауважує, що обвинувальний акт, який не надійшов на розгляд суду не може бути предметом судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що за загальним правилом, визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до повноважень прокурора, разом з тим, зміст та спосіб викладення вказаних обставин повинні давати можливість обвинуваченому в повному обсязі розуміти суть висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки захисту.

Про обізнаність обвинуваченого із суттю обвинувачення повинні свідчити не лише наявність в тексті обвинувального акта формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а й виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у якому простою та зрозумілою для обвинуваченого мовою повинні зазначатися деталі вчинення злочину та інші обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Разом з тим, суд зазначає, що здатність розуміння суті обвинувачення залежить від індивідуальних особливостей сприйняття інформації особистості, зокрема, спрямованістю особистості, її життєвим досвідом, особливостями розвитку і виховання, індивідуальними особливостями психічних та біологічних процесів, рисами характеру, здібностями особистості, тощо.

Саме тому, одні й ті самі фактичні обставини та/або формулювання обвинувачення, викладені прокурором в обвинувальному акті, людьми різного рівня розвитку можуть сприйматися та осмислюватися по-різному, але це не може свідчити про факт неконкретності обвинувачення або його незрозумілості.

Суд також зауважує, що оцінка складових елементів кримінального правопорушення виходить за межі повноважень суду на стадії підготовчого провадження, оскільки предметом підготовчого судового засідання є лише перевірка відповідності обвинувального акту вимогам закону, а не обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинуваченого, яка може та повинна перевірятися на стадії судового розгляду.

Крім того, суд вважає, що прокурор, відповідно до ст.338 КПК України, не позбавлений можливості на стадії судового розгляду змінити чи доповнити висунуте обвинувачення, з урахуванням даних, отриманих під час судового розгляду, а також уточнити фактичні обставини кримінального правопорушення.

Також суд відхиляє і інші доводи захисника, викладені у клопотанні, оскільки вони не вказують на наявність в обвинувальному акті порушень вимог КПК України, з наявністю яких закон пов`язує можливість його повернення.

Доводи захисника про направлення обвинувального акта до суду після закінчення строку досудового розслідування не є визначальними, оскільки закінчення строку досудового розслідування на момент направлення обвинувального акта до суду не тягне за собою такого процесуального наслідку як його повернення прокурору.

Крім того, вказаним доводам надавалася оцінка під час розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розгляду та під час перегляду судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій Касаційним кримінальним судом Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зазначені в клопотанні захисника зауваження щодо змісту обвинувального акта такими, що не дають підстав для його повернення та не заважають призначенню судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дійшов висновку про те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінально-процесуального Кодексу України, підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, справа підсудна Шепетівському міськрайонному суду Хмельницької області, підстав щодо її закриття чи зупинення розгляду, суд не вбачає.

Реєстр матеріалів досудового розслідування містить відомості про те, що обвинуваченому повідомлено про підозру, сторони кримінального провадження повідомлені про закінчення досудового розслідування та ознайомлені з його матеріалами; про застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України; про прийняті процесуальні дії та процесуальні рішення.

Під час порушення кримінального провадження і досудового слідства не було допущено порушень КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1- 4 ч.3 ст.314 КПК України.

Клопотання прокурора про виклик свідка обвинувачення слід задовольнити, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування слідує, що зазначена особа під час досудового розслідування допитувалася як свідок.

Згідно вимог ч.3 ст.23 КПК України, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом, визнав необхідним обов`язок по забезпеченню присутності свідка обвинувачення під час судового розгляду, покласти на процесуального прокурора.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, оскільки обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Клопотань щодо витребування певних речей чи документів сторони кримінального провадження не заявляли.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 23, 110, 314-316, 369-372,395 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області (м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 30) на 21 березня 2023 року на 10 годину 00 хвилин.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово, за участю прокурора, захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 .

Викликати в судове засідання свідка обвинувачення: ОСОБА_6 ,

Відповідно до ч.3 ст.23 КПК України обов`язок по забезпеченню присутності свідка обвинувачення під час судового розгляду покласти на процесуального прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити процесуальному прокурору, учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК