Справа № 676/1410/23
Провадження № 1-кп/676/181/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження та

інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 28 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001076, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красноставці Чемеровецького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 після введення 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України Указом Президента України №64/2022 воєнного стану, строк дії якого продовжено Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, 15 жовтня 2022 року o 11 годині 45 хвилини, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , вхід до якого є безперешкодним під час роботи вказаного закладу та в якому здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_4 , прийняв рішення про таємне викрадення чужого майна, а саме чоловічого спортивного костюму, який знаходився на вітрині вказаного магазину.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що в Україні введений воєнний стан, скориставшись відсутністю уваги продавців та покупців магазину, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, знявши з вітрини магазину три чоловічих спортивних костюми, пройшов з ними до примірочної, де один чоловічий спортивний костюм А-ТЕ код 164815, синього кольору, вартістю 500 грн. заховав собі під куртку синього кольору.

Після чого, вийшовши з примірочної, інші два чоловічих спортивних костюми ОСОБА_7 повернув на вітрину та покинув приміщення магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, таким чином викравши його.

Своїми, вказаними незаконними діями ОСОБА_5 спричинив ФОП ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 500 гривень.

Вищевказаними умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю.

14 березня 2023 року з урахуванням письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, згідно із умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнають свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставилося йому у вину, а також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду із обвинуваченим про визнання винуватості, просила суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому, пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком зрозумів права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню за наступними підставами.

Так, відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вони беззастережно визнали себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, а його дії, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, судом кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, обвинувачений на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені, не зазначив таких і прокурор в обвинувальному акті.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими і призначення останнім узгодженої сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати. Процесуальні витрати відсутні. Питання про долю речових доказів та документів підлягає вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Запобіжний захід підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 14 березня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік і шість місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити його негайно з-під варти в залі суду.

Зарахувати в строк відбуття покарання час тримання ОСОБА_5 під вартою з 17 лютого 2023 року (т.2, а.м.к.п. 108) по 14 березня 2023 року включно відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт на майно, яке зазначене в ухвалі слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 листопада 2022 року (т.2, а.м.к.п.46).

Речові докази: чоловічий спортивний костюм А-ТЕ код 164815, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (т.2, а.м.к.п.42-43), після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Документи: матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 28 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001076, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1 .