Справа № 136/510/23
провадження №1-кп/136/31/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2023 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000077 від 21.02.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, мотивуючи тим, що відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду від 13.03.2023 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.05.2023.

Під час обрання та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 слідчий суддя погодився із доводами органу досудового розслідування про наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він маючи незняту та непогашену судимість за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 17.01.2018, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 395, 70 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, вранці 13.02.2023, маючи умисел на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_5 , який проживає АДРЕСА_2 , прийшов до домогосподарства останнього. Реалізовуючи свій злочинний умисел до кінця, користуючись виниклими довірливими відносинами, які склались між ним та ОСОБА_5 внаслідок товаришування та неодноразового спільного вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що у володінні потерпілого є бензопила TM «Scion НВ-5200», попросив надати її в тимчасове користування для здійснення господарських робіт до вечірньої пори 13.02.2023, на що ОСОБА_5 будучи введеним в оману ОСОБА_3 , нічого не знаючи про справжні його наміри та помилково впевненим в порядності та доброчесності останнього, добровільно передав зазначену річ, вартість якої становить 2331,27 грн. При цьому ОСОБА_3 достовірно знаючи, що вказану бензопилу він повертати не буде, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на власне збагачення, після отримання від потерпілого бензопили, цього ж дня перебуваючи у центрі м. Липовець Вінницької області, продав її своєму знайомому, тим самим розпорядився майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2331,27 грн.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він маючи незняту та непогашену судимість на початку лютого 2023 року, маючи умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_2 , прийшов до зазначеного домоволодіння. Прийшовши до домоволодіння ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення за рахунок обернення чужого майна на свою користь, ОСОБА_3 , переконавшись, що власника домоволодіння - ОСОБА_5 немає вдома, за його діями ніхто не спостерігає і його незаконні дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, знаючи місце схову електропили марки «Limex Pro Line ELp 2816р» таємно, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, через дверний отвір проник у веранду житлового будинку, де з корисних мотивів, розуміючи що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України строк дії якого продовжено, з поверхні дерев`яної тумби у веранді викрав електропилу торгової марки «Limex Pro Line» моделі «ELp 2816р» у корпусі сіро - оранжевого кольору, вартість якої згідно становить 2098,6 грн. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 місце події залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 2098,6 грн.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло.

В обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 прокурор обгрунтовує необхідністю запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні та передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Обвинувачений просив суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Судом встановлено наявність ризику, що обвинувачений ОСОБА_3 може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом їх вмовляння, залякування чи підкупу з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді, оскільки вони всі знайомі між собою та знають один одного.

Ризиком того, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній є неодноразово раніше судимим: вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 15.03.2007 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 297, 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений із місць позбавлення волі 12.02.2009 на підставі ЗУ «Про амністію у 2018 році»; вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 30.08.2011 за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; звільнений із місць позбавлення волі 14.08.2013 умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 8 днів; вироком Липовецького районного суду Вінницької області від за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 5 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком терміном на 1 рік; вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 02.12.2016 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі; звільнений із місць відбування покарання 18.10.2017 по відбуттю строку; вироком Липовецького районного суду Вінниць-кої області від 17.01.2018 за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70, ч. 2 ст. 72 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі; звільнено з місць відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 16 днів; вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 15.06.2021 за ч. 2 ст. 185КК України до покарання у вигляді 4 місяців арешту, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України часину невідбутого покарання по вироку від 19.02.2021 приєднано і всього до покарання вигляді 5 місяців арешту; звільнений із місць відбування покарання 30.11.2021 по відбуттю строку; 29.07.2021 скеровано до Липовецького районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000202 від 05.07.2021 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, судовий розгляд у якому на даний час триває.

Судом встановлено, що наразі ризики, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з проміжком часу, який пройшов з обрання запобіжного заходу не зменшились.

Враховуючи викладене, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити уникненню ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконання ним процесуальних рішень. Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що питання наявності ризиків та необхідності обрання відповідного запобіжного заходу було предметом оцінки слідчого судді під час обрання запобіжного заходу і на даний час вони продовжують існувати, оскільки обставини які обумовили їх існування не відпали, а в зв`язку з незначним проміжком часу з моменту обрання запобіжного заходу ризики не втратили своєї актуальності.

Керуючись ст.ст. 131, 183, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Визначити строк дії ухвали суду щодо тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 25.06.2023.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Подача апеляційної скарги зупиняє набрання законної сили ухвалою, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі апеляційного оскарження за результатами апеляційного розгляду.

Суддя ОСОБА_6