Справа № 515/1568/22
Провадження № 1-кп/515/71/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000076, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, працюючого по найму, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 07 листопада 2022 року близько 02:00, незаконно, всупереч чинному законодавству, порушуючи право громадянина на недоторканість житла, передбачене ст. 30 Конституції України, умисно, протиправно, прийшов у двір домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 без відома та добровільної згоди потерпілої ОСОБА_4 , яка є постійним користувачем вказаного будинку.

Перебуваючи на подвір`ї зазначеного будинку, ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей будинку та без перешкод відчинив вхідні двері, які не були зачинені з внутрішнього боку на запірний пристрій та умисно через вказані двері пройшов до коридору, а потім до спальної кімнати будинку.

Почувши гуркіт, потерпіла ОСОБА_4 вже хотіла вставати з ліжка і увімкнути освітлення кімнати і в той момент відчула, що хтось її тягне за ліву ногу, під час чого побачила ОСОБА_3 , в якого запитала, що той робить в її будинку, на що останній, зрозумівши, що потерпіла впізнала його, втік з будинку.

Тим самим, ОСОБА_3 незаконно проник до житла, чим порушив недоторканість житла потерпілої ОСОБА_4 , тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_3 близько 02:05, точного часу не встановлено, знаходячись у коридорі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , без відома та добровільної згоди потерпілої ОСОБА_4 , яка є постійним користувачем зазначеного будинку, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з хуліганських мотивів, з підстав явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявлялась в зневажливому ставленні до майна потерпілої ОСОБА_4 , спочатку з хуліганських мотивів розбив віконний отвір на між кімнатних дверях будинку, а потім прийшов до житлової кімнати з метою залякування потерпілої, яка в цей час відпочивала на ліжку. Підійшовши до потерпілої ОСОБА_3 почав стягувати її з ліжка, при цьому схопивши обома руками за ліву ногу та стиснувши, потягнув до себе. Внаслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців внутрішньої поверхні верхньої та середньої третин лівого стегна, які як у сукупності, так і поодинці не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Грубе порушення громадського порядку у діях ОСОБА_3 виразилось в ускладнені впорядкованих функціональних відносин, тобто в ускладненні забезпечення спокійної суспільної корисної діяльності, побуту і відпочинку людей, яка проявилась шляхом безпідставного проникнення до житла, пошкодження чужого майна та спричиненні тілесних ушкоджень.

Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_3 виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_3 полягала в нанесені тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 та пошкодженні майна.

Своїми вищезазначеними діями, ОСОБА_3 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 згідно з поданою заявою, складеною в присутності захисника ОСОБА_5 , беззаперечно визнає свою винуваність у вчиненні кримінальних правопорушень, не заперечує встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини їх вчинення та не оспорює правову кваліфікацію своїх дій, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі, зміст встановлених обставин кримінального провадження не заперечує.

Обвинуваченому та потерпілій роз`яснено положення ч.2 ст.302 КПК України щодо обмеження права на оскарження вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, у апеляційному порядку.

Розгляд провадження проведено за відсутності учасників судового провадження без дослідження доказів у судовому засіданні.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження. Його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла, що порушують недоторканість житла громадян та за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення мав вік 18 років, за місцем проживання характеризується негативно, іноді зловживає спиртними напоями, має схильність до дрібних крадіжок, працює по найму, проживає з матір`ю, її співмешканцем, братом та сестрами, на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП "Татарбунарська багатопровільна лікарня" Татарбунарської міської ради не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання щодо обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання щодо обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії проступків, обставини та мотиви їх вчинення, наслідки їх вчинення для потерпілої особи, наведені дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, але працює по найму, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі.

Остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів слід призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням ст.75, 76 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має вік 18 років, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наслідки скоєного усвідомив та щиро покаявся, має сталі соціальні зв`язки у місці постійного проживання, працює по найму.

Таке покарання, на переконання суду, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.371-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.1 ст.162, ч.1 ст. 296 КК України, та призначити покарання:

за ч.1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.1 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_3 призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: сліди папілярних візерунків пальців рук, які було поміщено до сейф-пакету № 7197977 та дактилоскопічні карти на ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , які було поміщено до сейф-пакету № 7080976 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_6 Квєтка