490/1829/23 06.04.2023
н/п 1-в/490/79/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1829/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2023 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшла заява ОСОБА_3 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII) за період знаходження у Вільнянському слідчому ізоляторі з 10.05.2019 року до 06.04.2022 року.

Прокурор в судове засідання не з`явився, 06.04.2023 року від прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 надійшла заява про відмову у задоволенні заяви засудженого та про проведення судового розгляду без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 , перебуваючи на зв`язку у режимі відеоконференції з ДУ "Миколаївській слідчий ізолятор", до початку судового засідання висловив бажання про проведення розгляду заяви без його участі, про що за повідомленням секретаря судового засідання мав намір направити відповідну заяву на адресу суду.

Захисник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву від 06.04.2023 року про розгляд заяви засудженого без її участі, оскільки ОСОБА_3 також відмовився приймати участь у судовому засіданні.

Представник Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином.

Дослідивши заяву засудженого ОСОБА_3 та матеріали судової справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відповідно до пункту 14 частини першої статті 537 цього Кодексу, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або до суду, який ухвалив вирок.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 року за ч.4 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою скасовано та звільнено в залі суду (судова справа №318/2000/17 провадження №1-кп/318/168/2017).

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 року вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 року відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст.296 КК України скасовано в частині призначеного покарання. ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено відраховувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Постановою Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.10.2020 року засудженому ОСОБА_3 зараховано в строк відбування покарання за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 року з урахуванням вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 року, час його попереднього ув`язнення з 21.04.2017 року до 07.12.2017 року включно за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Ухвала суду набрала законної сили 28.10.2020 року.

За повідомленням ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" від 22.03.2023 року за вих. №20/6/3-2091, ОСОБА_3 16.02.2023 року прибув до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" із ДУ "Казанківська виправна колонія (№93)" на підставі постанови ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, від 17.12.2022 року для проведення судово-медичної експертизи в КУ "Миколаївське обласне бюро судово-медичної експертизи".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про попереднє ув'язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Законом України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року №838-VIII (в редакції Закону від 26.11.2015 року) у ч.5 ст.72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

При цьому, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. №223 20/0/4 16 від 11.01.2016 року про висловлення позиції щодо застосування окремих положень Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

У своїй заяві засуджений ОСОБА_3 просить зарахувати як відбуте покарання строк перебування у Вільнянському слідчому ізоляторі з 10.05.2019 року до 06.04.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи те, що попереднім ув`язненням відповідно до ст.1 Закону України "Про попереднє ув'язнення" є запобіжний захід, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 було зараховано як відбуте покарання при постановленні ухвали від 20.10.2020 року, заява про зарахування строку перебування у СІЗО після набрання вироком законної сили є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.72 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1