Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7269/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва
в складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
та його захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001196 від 04.07.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
встановив:

26 серпня 2022 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов вищезазначений обвинувальний акт та за ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Кримінальне провадження, згідно ст. 32, 34 КПК України, підсудне Подільському районному суду м. Києва.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8,10 ч. 1 або ч.2 ст. 284 КПК України немає.
Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.
Окрім того, від прокурора надійшло клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. На обгрунтування клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений не судимий, при цьому у 2018 та 2019 роках до Харківського районного суду Харківської області, та в 2022 року до Святошинського районного суду м.Києва скеровано обвинувальні акти відносно ОСОБА_4 за ст. 185, ч. 1 ст.309 КК України, справи не розглянуті, по одній із справ в м.Харків ОСОБА_4 був оголошений в розшук, в подальшому знятий у зв`язку із знаходженням місця проживання. Тому існує ризик переховування від суду, вплив на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому викладені, просив задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та обрати менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Захисник вказав, що ризики, зазначені прокурором, не обгрунтовані, ОСОБА_4 незважаючи на направлення до суду обвинувальних актів є раніше не судимим, має постійне місце реєстрації, інформація про переховування від суду відсутня, шкода потерпілому відшкодована.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що до суду в м.Харків він з`являвся, від суду не уникав. Просив у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно зі змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, перелік яких наведений в ч. 1 ст.178 КПК.
Так, ОСОБА_4 є неодруженим, на утриманні дітей не має, зареєстрований в м. Харків, де проживав з матір`ю та братом, офіційно не працевлаштований, зі слів обвинуваченого переїхав в м. Київ на роботу на будівництво близько року назад. Окрім того, як зазначив обвинувачений проживав в АДРЕСА_3 , в подальшому близько трьох місяців назад переїхав проживати до свого друга за адресою АДРЕСА_2 .
Як вбачається з обвинувального акту, 29.05.2018 року до Харківського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_4 скеровано обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України, 24.04.2018 року - за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, 31.07.2019 року - за ч. 3 ст. 185 КК України, 06.05.2022 року - до Святошинського районного суду м.Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, рішення у справах не прийнято.
Як зазначив в судовому засіданні прокурор, у кримінальному провадженні скерованому до суду в 2019 році ОСОБА_4 був оголошений в розшук, в подальшому з розшуку знятий.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, тому суд визнає доведеним існування ризику переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.
При цьому наведені стороною обвинувачення ризики впливу на свідків та потерпілого ОСОБА_6 , від якого є відповідна заява, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.
Тому оцінюючи в сукупності вищевикладене, на даній стадії розгляду справи застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, суд вважає недостатнім.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, та з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, вважає визначити заставу у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір на думку суду є достатнім та співмірним і таким, що не суперечить положенням КПК України.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.
Керуючись ст. 314-315, 177, 178, 183, 369-372, 395 КПК України, суд,

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001196 від 04.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який провести одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, за адресою : м. Київ, вулиця Хорива, 21 о 15 год. 30 хв. 08 вересня 2022 року.
Про час судового розгляду повідомити прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.
Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з 30 серпня 2022 року до 28 жовтня 2022 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першим викликом;
2) не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками;
4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 жовтня 2022 року.
Строк дії ухвали визначити до 28 жовтня 2022 року включно.
Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний тест ухвали складено і оголошено об 11 год. 00 хв. 31.08.2022 року.

СуддяОСОБА_1