Справа № 514/847/22
Провадження № 1-кп/497/79/22
УХВАЛА

19.09.22 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , доставленого в судове засідання під вартою,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Болграді, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000023 від 04.05.2022 року за ч.3 ст. 332 КК України відносно обвинуваченого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голиця, Болградського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, раніше засудженого 25.05.2021 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
Так, 19.09.2022 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та визначення розміру застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в якому посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), до обвинуваченого ОСОБА_5 під час підготовчого провадження у суді застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням місця тримання в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор" строком до 25.09.2022 року включно, з одночасним визначенням розміру застави у межах 80 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480,00 грн. Зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Ризики обумовлені тим, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має незняту та не погашену в законному порядку судимість, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, ці ризики залишаються актуальними на даний час. На підставі вищезазначеного прокурор, вважає за доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу строком на 60 діб, та саме цій запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим його обов`язків.
Захисник ОСОБА_4 19.09.2022 року надав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою та домашній арешт з 21:00 години до 06:00 години доби з покладенням на обвинуваченого відповідних зобов`язань. Клопотання обґрунтовує тим, що його підзахисний жодним чином не перешкоджав та не перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні, він не чинив опір, не намагався втекти при його затриманні, добровільно надав свій мобільний телефон та грошові кошти, які знаходилися при ньому, а також зразки для дослідження. Сама лише тяжкість злочину та суворість покарання, на що в клопотанні посилається прокурор, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ризиків, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворить будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не існує всі вони вилучені та досліджені. На свідків, експертів, спеціалістів ОСОБА_5 ніякого впливу не здійснював та не здійснює. У ОСОБА_5 є реєстрація місця постійного проживання, за яким він характеризується задовільно. Він має підсобне господарство, в якому є велике поголів`я худоби (КРС, вівці), яких він самостійного доглядає, чим заробляє на життя. У нього є матір і молодша малолітня сестра, якім він також допомагає. Виходячи з наведеного на думку захисту немає ніяких підстав вважати, що ОСОБА_6 не знаходячись під вартою буде якимось чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, тому просить змінити запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засідання не погодився з клопотанням прокурора та просив суд відмовити в його задоволенні, підтримав клопотання сторони захисту та просив суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт у нічній час доби, так як йому необхідно заробляти собі на життя.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про продовження строку запобіжного заходу, щодо клопотання захисту про зміну запобіжного захисту на домашній арешт заперечував, зазначив, що інкримінований ОСОБА_5 злочин зв`язаний з перетинанням державного кордону, тобто він може скористуватися своїми знаннями та зв`язками та перетнути державний кордон незаконно, чим перешкодить своєчасному розгляду даного кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти поданого прокурором клопотання, вважав його не вмотивованим, не обґрунтованим та незаконним, надав письмові заперечення. Щодо заявленого ним клопотання, то він його підтримав та з підстав зазначених в клопотанні просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою та домашній арешт у нічний час доби.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
На цієї стадії процесу суд повинен оцінювати лише підстави вважати обґрунтованим зникнення або зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували під час обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, а ні в якому разі достатність доказів для визнання обвинуваченого винним, тому що вказане питання вирішується в нарадчій кімнати при винесенні вироку, лише при оцінці усіх доказів у сукупності.
Дане клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 внесено з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Згідно з вимогами ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ч.1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або появилися нові ризики, які оправдовують тримання особи під вартою.
Так, відповідно до ухвали Болградського районного суду Одеської області від 28.07.2022 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.09.2022 року з визначення розміру застави у межах 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці.
При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суддею враховані наступні ризики: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна, цей злочин пов`язаний із незаконним переправленням громадянина України через державний кордон, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан та особам чоловічої статі заборонено перетинати державний кордон, тому перебуваючи на свободі він може вчинити дії, які перешкоджають встановленню всіх обставин та здійснити на свідків вплив. Крім цього ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).
На цієї стадії процесу суд повинен оцінювати лише підстави вважати обґрунтованим зникнення або зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували під час обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, а ні в якому разі достатність доказів для визнання обвинуваченого винним, тому що вказане питання вирішується в нарадчої кімнати при винесенні вироку, лише при оцінці усіх доказів у сукупності.
На цей час вказані ризики для кримінального провадження не зникли, вони не зменшились, залишились актуальними до цього часу, судовий розгляд не закінчився, докази не досліджені, свідки не допитані.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкості вчиненого злочину, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, міцністю соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання (ніде не працює, не навчається, не одружений, на утримання дітей не має), не є доцільним з точки зору мети і підстав застосування запобіжних заходів.
Отже, задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя вважає за необхідне залишити обвинуваченому розмір застави, зазначений в ухвалі від 28.07.2022 року.
Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений під час дії запобіжного заходу, суд вважає за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_4 , то суд вважає його необґрунтованим, оскільки зазначив мотивування необхідності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і неможливість за цих умов застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому відмовляє у його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 194-199, 314-316, 395 КПК,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічній домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят днів) з утриманням його в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".
Строк дії ухвали - 17 листопада 2022 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу, суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17 листопада 2022 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".
У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1