Справа № 451/319/22
Провадження № 1-кп/451/104/22
ВИРОК
іменем України

09 серпня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000031 від 04.04.2022, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Грицеволя, Радехівського району Львівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, адвокатом, нотаріусом та депутатом не є, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03.09.2021 за ч.1 ст. 185 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин, покарання не відбув, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03.09.2021 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, будучи ознайомленим з вироком, про що останнього 11.01.2022 повідомлено Червоноградським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, що знаходиться за адресою: м.Радехів, вул.Лесі Українки, 33, Червоноградського району, Львівської області та роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання за ч.2 ст.389 КК України, та якого на підставі розпорядження №4 від 11.01.2022 прийнято на громадські роботи. Початок терміну відбуття покарання у виді громадських робіт встановлено з 13 січня 2022 року.
Однак, засуджений ОСОБА_3 у порушення вимог ст.ст.9,37,40 Кримінально-виконавчого кодексу України, без поважних причин, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки, без поважних на те причин у січні, лютому, березні 2022 року не відпрацював жодної із запланованих годин, не з`являвся для складання графіків та відбування покарання і громадські роботи не відпрацьовує по сьогоднішній день, тим самим свідомо ухиляється від виконання вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 03.09.2021.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України, визнав повністю, вказав, що розкаюється у вчиненому, погоджується з тим, що злегковажив і не відпрацював призначені йому громадські роботи. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, спиртними напоями не зловживає, є особою молодого віку, однак раніше судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжуть покарання, а також зваживши на приписи статті 52 КК України суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 389 КК України, з урахуванням вимог частини 1 статті 71 КК України , у виді арешту.

Також, суд враховує позицію прокурора, висловлену нею у судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді арешту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або частково приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Таким чином, приєднання невідбутого покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає остаточне покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03.09.2021 ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Судом встановлено, що вказане покарання ОСОБА_3 не відбув.

Невідбутий строк покарання становить 200 годин громадських робіт, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає 25 дням арешту.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат не понесено.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 03.09.2021 у виді 200 годин громадських робіт, що згідно вимог пункту 4 частини 1 статті 72 КК України складає 25 днів арешту, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) місяця 25 (днів) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ особову справу № 32/2021 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів від 07.04.2022 року визнана речовим доказом повернути Червоноградському районному сектору філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_5 -Трускавецька