Справа № 529/501/22
Провадження № 1-кп/529/54/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області кримінальне провадження № 0000354 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянки, громадянки України, уродженки м. Мурманськ Російської Федерації, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, невійськовозобов`язаної, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та угоду про визнання винуватості, укладену 29.06.2022 між прокурором та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
12 червня 2022 року близько 10 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , розташованому по АДРЕСА_2 , в одній із кімнат на столі побачила належний ОСОБА_7 тонометр марки "Paramed" модель "Expert-X", який вирішила викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_4 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, який введено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, умисно, таємно викрала тонометр марки "Paramed" модель "Expert-X" вартістю 586 грн 14 коп, яка належить потерпілому ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 586 грн 14 коп.

Отже, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності її захисника, за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 , було укладено угоду про визнання винуватості від 29 червня 2022 року, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, де вказано, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненому нею злочині, активно сприяла у розкритті злочину, щиро розкаюється у вчиненому. В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачена погодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачена просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Обвинувачена вказала, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які їй були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до неї застосовано.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із обвинуваченою ОСОБА_4 , як таку, що відповідає вимогам закону.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 вказав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, так як на теперішній час перебуває на лікуванні.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, вислухавши з приводу її затвердження думки учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про визнання винуватості наслідки її затвердження, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості повинна бути затверджена, а обвинуваченій мають бути призначені узгоджені вид та міра покарання за таких підстав.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників судового провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена в підготовчому судовому засіданні підтвердила, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченій визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, є визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій, є вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 755 грн 12 коп, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в дохід держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 374, 376, ч. 3 ст. 394, ст. ст. 468, 471, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 червня 2022 року, укладену між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000354, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22 червня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи та періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп.

Речовий доказ у вигляді тонометра марки "Paramed" модель "Expert-X", який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , - залишити у власності останнього.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1