Справа № 345/2179/19
Провадження № 11-кп/4808/206/22
Категорія ст. 537 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання Калуського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку щодо засудженого ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, згідно із якою задовольнити клопотання (подання) від 21.12.2021 посадових осіб Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про направлення матеріалів для розгляду та звільнити від відбування покарання за вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку щодо ОСОБА_8 .

Вважає, що ухвала суду є необґрунтованою та немотивованою, без дослідження в сукупності усіх матеріалів справи. Так, з тексту подання (клопотання) від 21.12.2021 про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, вбачається, що останній лише одного разу не прибув на періодичну реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а надалі, отримавши письмове попередження, більше таких порушень не допускав. Отже, в поведінці ОСОБА_8 відсутня системність вчинення порушень, що підтверджено і текстом подання і матеріалами особової справи, а тому це не дає підстави для відмови у задоволенні подання відповідно до ст. 166 КВК України.

Що стосується зазначеної судом інформації про скоєння ОСОБА_8 правопорушення, то положеннями ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України, ч.1 ст. 17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Інших вироків суду, окрім вироку Калуського міськрайонного суду від 22.10.2019, за якими б ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, а також за умови, що такі вироки набрали законної сили, на цей час немає. Таким чином не доведено, що ОСОБА_8 скоїв будь які інші правопорушення, окрім тих, за скоєння яких його було визнано винним за вироком суду.

За таких обставин вважає, що подання від 21.12.2021 про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком суду у зв`язку із закінченням іспитового строку, є законним, належним чином обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника засудженого, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників процесу з приводу поданої апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проте, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях71,72цьогоКодексу.

Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до ньогост.78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч.2 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, визначених в ч.1 ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Відповідно до матеріалів судового провадження вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

09 грудня 2019 року вирок суду прийнятий до виконання Калуським міськрайонним сектором філії «Центр пробації» в Івано-Франківській області.

21 грудня 2021 року фахівець Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області звернулася до суду із клопотанням (поданням) про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання органу пробації, мотивуючи тим, що на розгляді в Калуському міськрайонному суді знаходяться матеріли кримінального провадження за №0000852 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.310 КК України, а тому до розгляду по суті зазначеного кримінального провадження, вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів невчинення ним злочину у період іспитового строку, є неможливим. Разом з тим, суд вважав, що звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 року у зв`язку з закінченням іспитового строку, є передчасним, оскільки в разі доведення вини засудженого у вчиненні в період іспитового строку злочину, йому має бути призначено покарання за правилами ст. 71 КК України.

Таким чином, зі змісту доводів суду першої інстанції вбачається, що питання про можливість звільнення ОСОБА_8 може бути вирішено тільки після ухвалення остаточного рішення в кримінальному провадженні №0000852.

Разом з тим, така правова позиція суду першої інстанції порушує принцип правової визначеності, відповідно до якого питання про звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання або направлення його до відбування покарання, вирішується на підставі відповідного подання органу пробації після закінчення іспитового строку і не може бути перенесено на невизначений термін.

Зокрема, відповідно до вимог ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Колегія суддів вважає, що суд не має права відмовити органу з питань пробації у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від призначеного покарання, мотивуючи свої висновки відсутністю достовірної інформації про не вчинення засудженим кримінального правопорушення протягом іспитового строку та ймовірною можливістю ухвалення обвинувального вироку іншим судом в невизначеному майбутньому.

Так, важливою гарантією дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого у кримінальному процесі та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду є презумпція невинуватості.

Так, відповідно до вимог ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Зокрема, відповідно до судової практики Европейського суду з прав людини, рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у звільненні від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку на тій підставі, що стосовно засудженого існує інше кримінальне провадження, яке не розглянуто судом «породжує відчуття того, що обвинувачений є справді винним» без доведення попередньої вини обвинуваченого в порядку, встановленому законом ( Мінелі проти Швейцарії).

За приписами ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На переконання колегії суддів, наведені порушення, за своєю суттю, відповідно до ч.1 ст.415 КПК України, дають підстави суду апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,410,412,415,418,419,537,539 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2022 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5