У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2022 Справа №607/10378/22

Провадження №1-кс/607/3294/2022
м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Данилівці, Зборівського району, Тернопільської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої,
підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2022 року старша слідча СВ Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001144 від 08 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідча посилається на те, що 08.08.2022 року, близько 09 год. 10 хв., у ОСОБА_4 , яка перебувала у приміщенні магазину «Єва», що в м. Тернополі, по проспекту Злуки, 1, виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», що розташований за адресою: проспект Злуки, 1 у м. Тернополі, діючи умисно, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, з корисливих мотивів, взяла правою рукою тестер парфумів, а саме жіночу туалетну воду «Сельвадор Феррагано» вартістю 454 грн. 66 коп., із торгового стелажа вище вказаного магазину, яку в подальшому заховала під одяг, в який була одягнута.
В подальшому, ОСОБА_4 , пройшла повз касову зону магазину та не розрахувавшись за вищевказаний товар, вийшла із торгівельної зали на вулицю. Однак, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 , злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, оскільки з викраденим майном була затримана працівницею магазину «Єва» біля виходу із приміщення.
08.08.2022 року даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001144 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України та ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Надалі, 08.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 08.08.2022 року; рапортом повідомлення про вчинення кримінального правопорушення на лінію «102» від ОСОБА_7 08.08.2022 року; протоколом огляду місця події від 08.08.2022 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 08.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.08.2022 року; протоколом добровільної видачі речей від 08.08.2022 року; протоколом огляду предметів (речей) від 08.08.2022 року; протоколом огляду документа (матеріалів відеозаписів) від 09.08.2022 року; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 08.08.2022 року.
Мотивуючи клопотання, слідча посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. З урахуванням викладеного, зокрема, даних про особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка раніше судима за умисні корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена, на даний час відносно неї у суді перебуває обвинувальний акт, у якому ще немає рішення, оскільки судовий розгляд кримінального провадження було зупинено, у зв`язку із переховуванням ОСОБА_4 від суду та оголошенням останньої у розшук. Також зазначає, що ОСОБА_4 вчинила інкримінований їй злочин перебуваючи під час іспитового строку. Крім цього ОСОБА_4 не має джерела постійного доходу, ніде не працює, що свідчить про системну неправомірну поведінку підозрюваної, а тому на думку слідчої, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та їй необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків визначених КПК України, у зв`язку із чим просить задовольнити подане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтованими, при цьому вказала, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваної, яка раніше вже була судима за злочин проти власності, а також зважаючи на її характеризуючі дані, остання належних висновків для себе не зробила, продовжуючи вчиняти протиправні дії.

В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання про застосування відносно її підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Тернопільським РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001144 від 08 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

У даному провадженні 08 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідча обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК Українизокрема такими доказами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000273 від 17 лютого 2022 року; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001144 від 08 серпня 2022 року; рапорт інспектора від 08.08.2022 року; письмова заява від 08.08.2022 року; протокол огляду місця події від 08.08.2022 року; протокол допиту представника потерпілого від 08.08.2022 року; протоколи допиту свідків від 08.08.2022 року; протокол вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 08.08.2022 року; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_10 від 08.08.2022 року; протокол огляду предметів від 08.08.2022 року; вимога на ОСОБА_4 , згідно якої остання раніше судима; копія ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 11.05.2022 року, згідно якої ОСОБА_4 оголошено у розшук; копія вироку Тернопільського міськрайонного суду від 26.01.2022 року, згідно якого ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст..79 КК України, останню звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк терміном на 1 рік; заява ОСОБА_4 про визнання вини від 08.08.2022 року; протокол огляду документу від 09.08.2022 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.08.2022 року, інші матеріали кримінального провадження.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинене, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчої та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на непричетність ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків. При цьому слід зазначити, що в Тернопільському міськрайонному суді на розгляді перебуває обвинувальний акт (справа № 607/3571/16-к) у кримінальному провадженні № 0003846 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України, судовий розгляд якого зупинено, у зв`язку із переховуванням ОСОБА_4 від суду та оголошенням останньої у розшук, що також є безумовною підставою можливості переховування підозрюваної задля уникнення відповідальності.

Крім того, на переконання слідчого судді, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрювана офіційно не працює, джерел доходу не має, скоєння злочину було викликано зокрема її скрутним матеріальним станом, більше того ОСОБА_4 раніше не одноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, зокрема, 26.01.2022 року, ОСОБА_4 засуджена Зборівським районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 1 рік. Відтак, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення під час дії іспитового строку. Вказане свідчить про наявність ризику того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може продовжувати свою злочинну діяльність, що в свою чергу вказує на її підвищену суспільну небезпеку.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
Втім, на переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження ОСОБА_11 злочинної діяльності, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом, адже наведені вище обставини свідчать про те, що єдиним джерелом заробітку підозрюваного є злочинна діяльність.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчої, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідча в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваної ОСОБА_4 на свободу, а відтак відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу і саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Таким чином стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчої необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваної, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання останнім передбачених КПК України обов`язків, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине на підозрювану ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного, в разі внесення ним застави, обов`язки, що визначені ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає безпідставним клопотання захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити, а клопотання слідчої задовольнити.

Керуючись ст..ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 23 год. 59 хв. 06.10.2022 року.
Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/10378/22; провадження №1-кс/607/3294/2022 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.08.2022 року.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю;
- не відлучатися за межі с. Тустоголови, Зборівської територіальної громади, Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та представником потерпілого у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 06.10.2022 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1