Провадження № 1-кп/554/1234/2022
В И Р О К
іменем України

31.10.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження за № 0001860 від 10.09.2022 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого слюсарем АТ «Пролтавагаз», не одруженого, маючого сина ОСОБА_6 , 2007 року народження, в силу ст. 89 КК України несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 07.09.2022 року, о 16 год. 49 хв., в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, строк дії якого було продовжено, перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора № 283», розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Михайла Грушевського, 11, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав належні ТОВ «Вигідна покупка» навушники бездротові «188 TWS» білого кольору, вартістю 399 грн. 00 коп., чим спричинив ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснивши, що о 16 год. 49 хв. 07.09.2022 року він знаходився у магазині «Аврора № 283», по вул. Михайла Грушевського, 11 у м. Полтаві. Побачивши бездротові навушники, вирішив їх вкрасти, для чого, переконавшись, що його ніхто не бачитьзабрав їх із собою та вийшов з приміщення магазину. Він розумів, що вказані навушники належать сторонній особі, дозволу забирати їх у нього не було. Вартість викрадених навушників у сумі 399 грн. 00 коп. не оспорює. Навушники згодом він загубив. Розумів, що вчиняє крадіжку під час дії в Україні воєнного стану. Матеріальні збитки відшкодував.

Пояснення ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив, що ТОВ «Вигідна покупка» здійснює господарську діяльність по вул. Михайла Грушевського, 11 у м. Полтаві у магазині «Аврора № 283». Під час перегляду запису з камер відеоспостереження було встановлено, що о 16 год. 49 хв. 07.09.2022 року невідома особа викрала бездротові навушники, вартістю 399 грн. 00 коп. Він звернувся до правоохоронного органу, який згодом встановив особу крадія. На теперішній час ОСОБА_5 відшкодував спричинену підприємству шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України несудимий, має професійно-технічну освіту, працює слюсарем АТ «Полтавагаз», неодружений, має сина ОСОБА_6 , 2007 року народження, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту

основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду щодо призначення покарання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, враховуючи умови його життя, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, при застосуванні ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Доля речового доказу вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ відеозаписи з камер відеоспостереження за 07.09.2022 року, завантажені на CD-R диск приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий -