Справа № 467/226/22
Провадження № 1-кп/467/55/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000190, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 грудня 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-15 жовтня 2003 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-10 серпня 2004 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
-04 березня 2011 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;
-28 лютого 2012 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-04 червня 2015 року Єланецьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 07 лютого 2019 року по відбуттю строку покарання;
-02 червня 2020 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі, звільнився 27 квітня 2021 року за відбуттям строку покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2021 року близько 15 години у ОСОБА_4 під час вживання алкогольних напоїв виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 28 грудня 2021 року близько 15 години, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, з корисливих мотивів, діючи умисно, повторно, з єдиним прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, прибув до місця розташування житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де за допомогою фізичної сили шляхом пошкодження скоби навісного замикаючого пристрою відчинив дерев`яні двері та незаконно проник всередину житлового будинку, звідки таємно викрав металевий казан об`ємом 12 л вартістю 399 грн., металеву каструлю об`ємом 2 л вартістю 70 грн., металеву каструлю об`ємом 3 л вартістю 85 грн. та металеву каструлю об`ємом 6 л вартістю 170 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 724 грн.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що 28 грудня 2021 року він пішов до будинку потерпілої ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки посуду, який бачив у неї вдома раніше, знаючи про те, що її у цей час немає вдома. Через отвір для скла у дверях він відчинив засув та потрапив через двері всередину будинку, звідки викрав три металеві каструлі та казан, які заніс до себе додому. Пізніше його дружина здала їх на металобрухт.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що перед Новим роком вона у себе в будинку виявила, що хтось через скло у дверях відчинив засув у дверях та вчинив крадіжку її посуду - три металевих кастрюль та казана. Після цього вона звернулась з заявою до поліції. Обвинуваченим їй частково відшкодовано шкоду у розмірі 450 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Судом не встановлено обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому.

При призначенні покарання обвинуваченомусуд враховує те, що останній скоїв тяжкий злочин, не одружений, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше судимий, частково відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду, позицію потерпілої у судовому засіданні, яка вибачила обвинуваченому та прохала його звільнити від кримінальної відповідальності, зважаючи на досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність дуже високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства і можливість виправлення обвинуваченого в умовах ізоляції та вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) грн. 20 к.

Речові докази по справі:

металевий казан об`ємом 12 л, який зберігається у відділенні поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області передати потерпілій ОСОБА_5 ;
три деформовані каструлі об`ємом 2, 3 та 6 л, які зберігаються у відділенні поліції № 1 Первомайського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1