СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/9/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого управління ГУ МВС України у м. Києві від 24 листопада 2009 року в рамках кримінальної справи №08-14037,

ВСТАНОВИВ:
04.11.2021 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухоиого майна запис про арешт нерухомого майна №9409729 від 11.01.2010 року звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі постанови слідчого управління ГУ МВС України у м. Києві від 24 листопада 2009 року в рамках кримінальної справи №08-14037.

Клопотання мотивовано тим, що постановою слідчого управління ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_5 від 24 листопада 2009 року в рамках кримінальної справи №08-14037 накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :07:000:0301, площею 1,3234 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4 , на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 10.04.2009 року № 90. Досудове розслідування в рамках кримінальної справи №08-14037 здійснювалось СУ ГУМВС України в м. Києві за обвинуваченням ОСОБА_6 та інших осіб у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190: та ст..358 КК України, в рамках якого слідчим Шепель була винесена постанова про накладення арешту на вищезазначену земельну ділянку. За результатами розслідування досудове слідство у справі завершене, в порядку ст..225 КПК України (в редакції 1960 року) її направлено до прокуратури м. Києва, якою після затвердження обвинувального висновку, спрямовано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва. 24.12.2010 року вироком Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 та інших осіб визнано винними у вчиненні інкримінованих злочинів та призначено кожному покарання. Проте Святошинським районним судом питання щодо накладеного арешту на земельну ділянку площею 1,3234 , яка розташована по АДРЕСА_1 ., відповідно до постанови від 24.11.2009, винесеної слідчім слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 та зняття його при постановленні вироку не вирішувалась. Також Адвокат звернув увагу на те, що із кримінальної справи №08-14037 в окреме провадження виділено матеріали за фактами вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України під реєстраційними номерами №0000718 та № 0000183, які станом на сьогоднішній день перебувають на досудовому розслідуванні в слідчому відділі Святошинського управлінні поліції ГУНП у м. Києві та до суду з обвинувальним актом не направлені. Як зазначає адвокат, арешт був накладений на земельну ділянку, яка належить на праві власності ОСОБА_4 в 2009 році в рамках кримінальної справи №08-14037 під час дії КПК 1960 року з недотриманням вимог ст.125,126 КПК України (1960 р), а в кримінальних провадженнях №0000718 та № 0000183, які виділені в окремі провадження з матеріалів вищезазначеної кримінальної справи станом на сьогоднішній день нікому не повідомлено про підозру, ОСОБА_4 не є учасником цих кримінальних проваджень, а відтак слід дійти висновку, що у арешті вказаного нерухомого майна відпала потреба та незаконне перебування під арештом нерухомого майна понад 12 років, власником якого є ОСОБА_4 обмежує його права як власника майна щодо вільного володіння, користування і розпорядження власним майном

ОСОБА_3 , в судовому засіданні, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий Святошинськго УП ГУНПї у м. Києві в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлялись завчасно та належним чином.

Однак неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні згідно змісту клопотання, досудове розслідування у кримінальній справі №08-14037 за обвинуваченням ОСОБА_6 та інших осіб у вчиненні злочинів, передбачених ч.4ст.190: та ст..358 КК України, здійснювалось СУ ГУМВС України в м. Києві, в рамках якого слідчим Шепель була винесена постанова про накладення арешту на вищезазначену земельну ділянку.

За результатами розслідування досудове слідство у справі завершене, в порядку ст..225 КПК України (в редакції 1960 року) її направлено до прокуратури м. Києва, якою після затвердження обвинувального висновку, спрямовано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

24.12.2010 року вироком Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 та інших осіб визнано винними у вчиненні інкримінованих злочинів та призначено кожному покарання.

В зв`язку з завершенням кримінальної справи та винесенням по ній вироку заявник звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської обл з позовом в порядку цивільного судочинства про про зняття арешту з майна.

Проте рішенням Радомишльського районного суду Житомирської обл. від 19.10.2021 року в задоволені позову відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що кримінальне провадження в рамках якого було накладено арешт на земельну ділянку закінчене, а питання скасування арешту на спірну земельну ділянку не вирішене. Також Радомишльський районний суд звернув увагу на те, що із кримінальної справи №08-14037 в окреме провадження виділено матеріали за фактами вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України під реєстраційними номерами № 18-422 та 28.11.2012 відомості кримінальної справи № 18-435 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 за ч. 3 ст. 258 КК України та №0000184 за ч. 2 ст. 358 КК України, а 24.12.2012 відомості кримінальної справи №18-422 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

18.12.2012 прокуратурою м. Києва змінено підслідність у кримінальних провадженнях №0000183, №0000184, а 23.01.2013 - у кримінальному провадженні №0000718 та спрямовано до Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві для організації подальшого розслідування.

Станом на сьогоднішній день за повідомленням Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві в провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за №0000718 та № 0000183.

Кримінальне провадження за №0000184 від 28.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.2 КК України закрите на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Отже,як встановлено судом, станом на сьогоднішній день на досудовому розслідування в Святошинському УП ГУНП в м. Києві перебувають два кримінальних провадження, які виділені в окреме провадження з кримінальної справи порушеної ще в 2009 році за КПК 1960 року та на сьогоднішній день до суду з обвинувальним актом не направлені.

Відповідно до позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 по справі №461/233/17-ц, питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 1960 року у кримінальних справах, відомості про які в подальшому внесені до ЄРДР, вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим СУ ГУМВС України ОСОБА_5 була винесена постанова від 24.11. 2009 року про накладення арешту та заборону її відчудження на вищезазначену земельну ділянку у кримінальній справі №08-14037 де обвинуваченим був ОСОБА_7 та інши особи, а не власник данної земельної ділянки ОСОБА_4 , що свідчить про незаконність вищезазначеної постанови слідчого, оскільки не дотримані вимоги КК України 1960 року.

Так, статті 125, 126 КПК України (в редакції 1960 року) передбачали, що слідчий вправі був накласти арешт лише на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, тільки у випадках для забезпечення заявленого цивільного позову або можливої конфіскації майна. Накладення арешту на майно таких осіб могло бути лише на підставі постанови слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного (обвинуваченого).

Тобто КПК України (в редакції 1960 року) не передбачав можливості винесення постанов про накладення арешту на майно інших фізичних або юридичних осіб, службові особи або учасники (засновники) яких або самі особи не мали б статусу підозрюваного або обвинуваченого у справі.

Статті 125, 126 КПК України (в редакції 1960 року) передбачали, що слідчий вправі був накласти арешт лише на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, тільки у випадках для забезпечення заявленого цивільного позову або можливої конфіскації майна. Накладення арешту на майно таких осіб могло бути лише на підставі постанови слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного (обвинуваченого).

Тобто КПК України (в редакції 1960 року) не передбачав можливості винесення постанов про накладення арешту на майно інших фізичних або юридичних осіб, службові особи або учасники (засновники) яких або самі особи не мали б статусу підозрюваного або обвинуваченого у справі.

Враховуючи те, що арешт був накладений на земельну ділянку, яка належить на праві власності ОСОБА_4 в 2009 році в рамках кримінальної справи №08-14037 під час дії КПК 1960 року з недотриманням вимог ст.125,126 КПК України (1960 р), а в кримінальних провадженнях №0000718 та № 0000183, які виділені в окремі провадження з матеріалів вищезазначеної кримінальної справи станом на сьогоднішній день нікому не повідомлено про підозру, а також відсутній жодний цивільний позов, який стосується цього майна або ОСОБА_4 а також не складався протокол накладення арешту на майно, дане майно не було описане і таке майно нікому не передавалося на зберігання, воно не є речовим доказом у згаданих кримінальних провадженнях та не має жодного відношення до цих кримінальних проваджень, оскільки ОСОБА_4 не є учасником цих кримінальних проваджень, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що у арешті вказаного нерухомого майна відпала потреба та незаконне перебування під арештом нерухомого майна понад 12 років, власником якого є ОСОБА_4 обмежує його права як власника майна щодо вільного володіння, користування і розпорядження власним майном.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 1 статті 16 КПК України передбачає, що позбавлення або обмеження прававласності підчас кримінального провадження здійснюється лише напідставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, вбачається необхідним звернути окрему увагу адвоката на те, що в рамках розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати питання про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження цього майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений постановою слідчого управління ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_5 від 24 листопада 2009 року в рамках кримінальної справи №08-14037 на земельну ділянку з кадастровим номером: :07:000:0301, площею 1,3234 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4 , а отже клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі постанови слідчого управління ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_5 від 24 листопада 2009 року в рамках кримінальної справи №08-14037 - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі постанови слідчого управління ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_5 від 24 листопада 2009 року в рамках кримінальної справи №08-14037 на земельну ділянку з кадастровим номером ::07:000:0301, площею 1,3234 га., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4 .

В решті частини скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1