Справа № 161/9851/22 Провадження № 11-сс/802/281/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представників власників майна адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2022 року про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку у складський приміщеннях та інших будівлях та спорудах, що розташовані на земельній ділянці із кадастровим номером :01:001:8140, що належить на праві власності Боратинській сільській раді та перебуває в довгостроковій оренді в ОСОБА_10 , а саме: 4800 (чотири тисячі вісімсот) бронепластин; 116 (сто шістнадцять) бронежилетів; 2278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) плитоносок.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2022 зазначене клопотання задоволене частково, накладений арешт на 50 (п`ятдесят) бронепластин та 54 (п`ятдесят чотири) бронежилети (що вилучені у складський приміщеннях та інших будівлях та спорудах, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:8140, що належить на праві власності Боратинській сільській раді та перебуває в довгостроковій оренді в ОСОБА_10 ), із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном. У задоволенні клопотання про накладення арешту на 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) бронепластин, 62 (шістдесят два) бронежилети та 2278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) плитоносок (які передані на відповідальне зберігання представнику орендаря земельної ділянки ОСОБА_10 ОСОБА_11 під письмову розписку та зберігаються у складському приміщенні, що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:8140) відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор оскаржує його у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що постановою прокурора від 21.07.2022 усе вилучене мано визнане речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. А тому просить накласти арешт на все вилучене під час обшуку майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію у повному обсязі, просив скасувати судове рішення та повністю задовольнити клопотання про арешт майна, адвоката ОСОБА_8 , який частково визнав апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в накладенні арешту на все майно, адвоката ОСОБА_12 , який заперечив апеляційну скаргу і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з приписами п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, слідчим суддею при винесенні оскаржуваного рішення вказані вимоги закону дотримані.

09.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що накладаючи арешт на 50 (п`ятдесят) бронепластин та 54 (п`ятдесят чотири) бронежилети (що вилучені у складський приміщеннях та інших будівлях та спорудах, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:8140, що належить на праві власності Боратинській сільській раді та перебуває в довгостроковій оренді в ОСОБА_10 ), із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, слідчим суддею враховано, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Суд апеляційної інстанції вважає, стороною обвинувачення доведено, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ч.3, ч.5 ст.170 КПК України, та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження, дослідження їх органами досудового слідства та подальшого проведення судових експертних досліджень.

Як вбачається із матеріалів провадження, вказане майно постановою прокурора від 21.07.2022 визнане речовими доказами в даному кримінальному провадженні (а.п.13-18).

Під час апеляційного розгляду провадження стороною обвинувачення доведена необхідність накладення арешту на вищезазначене майно та наведено ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а відповідно до п.6 і наслідки арешту майна для третіх осіб.
Частиною 4 статті 173 КПК України також передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Вимоги ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України регламентують, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
З матеріалів провадження, зокрема, із зовнішньоекономічного договору купівлі продажу № 09-05/22 від 09.05.2022 (а.п.66-67) та митної декларації від 30.05.2022 (а.п.68) вбачається, що 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) бронепластин, 62 (шістдесят два) бронежилети та 2278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) плитоносок належать на праві власності третій особі ТОВ «Інблок».

Таким чином, дослідивши усі вказані обставини в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на вище вказані 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) бронепластин, 62 (шістдесят два) бронежилети та 2278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) плитоносок, буде суперечити положенням вищевказаних статей КПК України, а тому відмовив у задоволенні клопотання в цій частині.
В апеляційній скарзі такі висновки слідчого суді стороною обвинувачення не спростовані.
Нові докази під час апеляційного розгляду провадження прокурором суду надані не були.

Отже, підстави для скасування судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для безумовного скасування рішення слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2022 року про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді