КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1683/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 757/1459/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.01.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000616 від 22.09.2021 року, а саме на тимчасово вилучений 22.12.2021 року автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з такими висновками слідчого судді, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.01.2022 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання задовольнити та накласти арешт на тимчасово вилучений 22.12.2021 року автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Висновок якого дійшов слідчий суддя щодо відсутності в матеріалах провадження доказів того, що автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 є предметом та речовим доказом у кримінальному провадженні, а також прийняття рішення про визнання речовим доказом указаного автомобіля не уповноваженою особою не відповідає фактичним обставинам провадження.

Також, слідчий суддя у мотивувальній частині ухвали, за результатами дослідження матеріалів клопотання прийшов до висновку, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Проте, в мотивувальній частині ухвали зазначено про відсутність доказів, що майно, на яке необхідно накласти арешт, є предметом розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 206-2, ч. 4 ст. 190 КК України.

Апелянт зазначає, що підставою відмови у задоволенні клопотання зазначено, відсутність долучених даних про забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна та даних щодо збереження майна, що може потягти за собою обмеження прав третіх осіб, до матеріалів клопотання. Проте, накладення арешту на майно регулюється ст.ст. 170-175 КПК України та не передбачає вимог щодо зазначення у змісті клопотання вищезазначених даних.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою накласти арешт на майно, пояснення представника власника майна, який просив відмовити у задовлення апеляційної скарги сторони обвинувачення та залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000616 від 22.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Орган досудового розслідування зазначає, що 22.09.2021 року близько 10.20 на автодорозі між селами Ходосівка та Кременище Обухівського району Київської області, невстановлені особи із автоматичної вогнепальної зброї, з метою вбивства здійснили декілька прицільних пострілів по автомобілю AUDI A8L в салоні якого перебували водій ОСОБА_10 та перший помічник Президента України ОСОБА_11 - ОСОБА_12 , однак довести до кінця злочинний намір не змогли, з причин які не залежали від їх волі. Після замаху на вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , невстановлені особи зникли у невідомому напрямку.

Так, 22.12.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року у справі № 757/66191/21-к проведено обшук автомобіля марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який на праві власності належить та перебуває у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У ході обшуку вказаний транспортний засіб вилучено та поміщено на тимчасове зберігання до ДУ «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» за адресою: вул. Святошинська, 27, м. Київ.

З урахуванням наявної інформації, яка міститься у матеріалах кримінального провадження отримано відомості про те, що вилучений автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , може містити відомості, які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки будуть використані в подальшому для доказу фактів та обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування.
Так, 22.09.2021 року на місці вчинення злочину вилучено зразок ґрунту, по якому проведено судову експертизу матеріалів, речовин та виробів, відповідно до висновку якої вказаний зразок ґрунту є придатним для ідентифікаційного дослідження у разі надання зразку порівняння.

У зв`язку з цим, вилучений транспортний засіб необхідний слідству для проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів з метою встановлення на поверхнях частин салону автомобіля залишків ґрунту для подальшого його порівняння із ґрунтом, який вилучено на місці скоєння злочину.

Крім того, 22.09.2021 року у ході огляду з місця вчинення злочину вилучено зламані гілки дерева, які за даними органу досудового слідства могли бути зламані злочинцем під час готування до вчинення вказаного злочину, а саме з метою покращення оглядовості місця проїзду автомобіля потерпілого ОСОБА_12 .

По вказаних гілках до КУ «Одеське обласне бюро судової-медичної експертизи» призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, відповідно до попередніх результатів якої на наданих на дослідження гілках встановлено часткові ДНК-профілі, належність яких можливо встановити певним особам.

22.12.2021 року вилучений в ході обшуку автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
13.01.2022 року заступник начальника відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000616 від 22.09.2021 року, а саме на тимчасово вилучений 22.12.2021 року автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Необхідність накладення арешту обґрунтована тим, що з метою встановлення та перевірки на причетність до вчинення злочину осіб, які користувалися вказаним автомобілем та могли його використовувати при вчиненні замаху на вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , необхідно провести його огляд із залученням спеціалістів КУ «Одеське обласне бюро судової-медичної експертизи» та по вилучених з нього біологічних, об`єктах призначити порівняльну судову молекулярно- генетичну експертизу.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.01.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що слідчим не доведено, що вищевказане майно відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України та прийшов до висновку про відсутність правових підстав для накладення такого арешту.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, автомобіль, на який прокурор просить накласти арешт, постановою слідчого групи ГСУ НП України ОСОБА_13 від 22.12.2021 року визнаний речовим доказом (том 1 а.с.44-45).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що вилучений автомобіль в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки обґрунтовано визнаний речовим доказам, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Транспортний засіб необхідний для проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів з метою встановлення на поверхнях частин салону автомобіля залишків ґрунту для подальшого його порівняння із ґрунтом, який було вилучено на місці вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, посилання слідчого судді на те, що органом досудового розслідування не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні прокурора майно.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на автомобіль.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000616 від 22.09.2021 року, а саме на тимчасово вилучений 22.12.2021 року автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу нагляду за розслідуванням злочинів проти життя Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000616 від 22.09.2021 року, а саме на тимчасово вилучений 22.12.2021 року автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Накласти арешт на вилучений 22.12.2021 року автомобіль марки LEXUS LX 570 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4