печерський районний суд міста києва
Справа № 755/4948/22-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_7

за участю секретаря ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000927 відомості про яке 27.09.2019 внесено до ЄРДР за обвинуваченням:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жажків Черкаської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Леніне Кривоозерського району Миколаївської області, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Літки Броварського району Київської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Києва, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,-

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9, захисник ОСОБА_10, захисник ОСОБА_11, захисник ОСОБА_12, захисник ОСОБА_13, обвинувачений ОСОБА_1 , обвинувачена ОСОБА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Печерським районним судом м. Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за №0000927 відомості про яке 27.09.2019 внесено до ЄРДР за обвинуваченням: ОСОБА_1 за ч. 3 ст.27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, яке призначено в підготовче судове засідання на 02.08.2022 на 14:15 год.

До обвинуваченого ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строк дії якого спливає 04.08.2022, а до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з заставною у розмірі 372 150 грн., строк дії якого спливає 05.08.2022.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 , оскільки вважає, що існують ризики такі як: переховування від суду через обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину; незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні. Застосування до ОСОБА_1 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_1 вказав, що ризики на які посилається прокурор не є реальними, достатньо не обґрунтовані, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_10 підтримав думку обвинуваченого та просив змінити йому запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою.

Також, прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки вважає, що існують ризики такі як: переховування від суду через обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину; незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні. Застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт зазначаючи, що він має постійне місце реєстрації та проживання разом з батьками, де характеризується позитивно, має тяжку хворобу - злоякісне новоутворення стовбура мозку, має середню освіту.

Захисник ОСОБА_11 підтримав думку обвинуваченого та подавши письмове клопотання, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд розглянув інші клопотання сторони захисту обвинувачених в порядку ст. 315 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заявлених клопотань, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосуються клопотань які вирішуються, суд дійшов наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, судом в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23.08.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 № 14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Підставою вважати такі ризики реальними є та обставина, що ОСОБА_1 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, по-друге, обвинувачений ОСОБА_1 , використовуючи вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів, має можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_1 у кримінальному провадженні.

Тому, такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе запобігти зазначеним ризикам, які на думку суду є досі реальними.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_1 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Також, розглядаючи клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, а також станом здоров`я. Підставою вважати такі ризики реальними є та обставина, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, за скоєння яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна, по-друге, обвинувачений ОСОБА_3 , використовуючи вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів, має можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Судом враховано доводи сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 щодо зміни запобіжного заходу та встановлено відсутність даних про наявність підстав для його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, оскільки не спростовано існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.

Тому, такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе запобігти зазначеним ризикам, які на думку суду є досі реальними.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому, співмірний з суспільною небезпекою, пропорційний з урахуванням можливого настання негативних наслідків, завданих інкримінованим діянням розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення, у якому він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити заставу у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 372 150 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та буде належним засобом процесуального стримування.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченогоальтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого; не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196-197, 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 29.09.2022 включно.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29.09.2022 включно.

Визначити ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначити у межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 372 150 грн.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки, строком до 29.09.2022:

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого;

-не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

банк: Державна казначейська служба України, м. Київ

р/р UA1012089.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Строк дії ухвали до 29.09.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів через Печерський районний суд.

Суддя ОСОБА_7