Справа № 304/1091/22 Провадження № 1-кп/304/179/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000035 від 30 березня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сімер Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого (має на утриманні неповнолітню дитину), українця, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

чотирнадцятого червня 2022 року до Перечинського районного суду Закарпатської області із Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 10 червня 2022 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_6 , надійшов обвинувальний акт від 10 червня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 30 березня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 332 КК України.

Ухвалою від 20 червня 2022 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Як видно з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 29 березня 2022 року близько 13.20 год, перебуваючи на перехресті вулиць Вчительська Доманинська у місті Ужгороді, з метою організації незаконного переправлення нелегальних мігрантів через Державний кордон України, зустрівся з ОСОБА_7 та достовірно знаючи, що останній є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, умисно запропонував йому надати неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США за надання інформації про місце розташування прикордонних нарядів на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, після чого 17 квітня 2022 року близько 14.12 год у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться у АДРЕСА_2 , повідомив ОСОБА_7 про намір переправити трьох осіб через державний кордон України на ділянці відповідальності ВІПС «Гута» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за що запропонував йому надати неправомірну вигоду у розмірі по 300 євро за кожну особу, а 19 квітня 2022 року близько 11.35 год поблизу будинку АДРЕСА_3 передав ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США за надання інформації щодо місця розташування прикордонних нарядів. До того ж, на виконання злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через Державний кордон України, з метою перевірки отриманої від ОСОБА_8 інформації щодо місця розташування прикордонних нарядів та розроблення плану злочинної діяльності, зокрема визначення маршруту слідування нелегальних мігрантів, а також конкретних часу та місця незаконного перетину ними державного кордону, 18 квітня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 близько 07.00 год вибув до лінії Державного кордону України на ділянці відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, та вів спостереження за рухом вказаних прикордонних нарядів. Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України.

За змістом укладеної між підозрюваним та прокурором 10 червня 2022 року угоди, формулювання та обсяг обвинувачення, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_4 із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність є тотожною до наведених в обвинувальному акті.

У пункті 4 угоди про визнання винуватості міститься інформація про беззастережне визнання підозрюваним ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 332 КК України, вчинених ним за викладених в угоді обставин у повному обсязі згідно повідомленої підозри.

Відповідно до пункту 3 угоди обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , стороною обвинувачення не встановлено, натомість встановлено обставини відповідно до статті 66 КК України, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Також в угоді зазначено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності, а також позитивно характеризується.

Сторони угоди узгодили покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34 000 грн) та за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (85 000 грн) з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк три роки. Враховуючи тяжкість вчинення кримінальних правопорушень, особу винного та обставини сприяння ОСОБА_4 розкриттю кримінальних правопорушень, сторони вважали за можливе та погодилися на призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання покарань у виді штрафу у розмірі 7 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (119 000 грн) з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк три роки.

Сторонам відомі та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме, що відповідно до статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями частини четвертої статті 394 та частини третьої статті 424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4 пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження просили затвердити вказану угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, документи та інші матеріали, надані сторонами з метою з`ясування добровільності укладення угоди та перевірки її на відповідність вимогам КПК та кримінального закону, дійшов такого висновку.

Згідно з Главою 35 розділу VI КПК України за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості у судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: 1) затвердити угоду про визнання винуватості, або 2) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України.

Відповідно до частини сьомої статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Зокрема, відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Зі змісту угоди про визнання винуватості видно, що сторони при визначенні ОСОБА_4 остаточного покарання погодилися на призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади на строк три роки.

У свою чергу положеннями ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання у тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою засудженого або із заняттям ним певною діяльністю.

Водночас дії ОСОБА_4 , у вчиненні яких він обвинувачується, здійснювалися без використання організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, та враховуючи, що обвинувачений на час вчинення кримінальних правопорушень навіть не працював, підстав для застосування додаткового виду покарання, як то позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, у суду не має.

Будь яких доказів протилежного ні в угоді, ні в обвинувальному акті не міститься, вказані обставини не було встановлено і судом під час розгляду угоди. Навпаки, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має загальну середню освіту, займався підприємницькою діяльністю, яку також припинив та на даний час ніде не працює, що додатково дає суду підстави вважати про неможливість призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади.

Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 462/1156/18 (провадження № 51-1028км22).

Відтак, не надаючи оцінки доведеності або недоведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з огляду на викладене, суд констатує, що у випадку затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , хоча і може бути забезпечена процесуальна економія та економія ресурсів кримінального судочинства, проте така економія не буде співмірною з обставинами та тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень, а також із передбаченою кримінальним законом мірою покарання за їх вчинення.

Оскільки під час укладання угоди прокурором не враховано всіх обставин, передбачених ст. 470 КПК України, а сторонами не надано суду підтвердження їхнього існування, у зв`язку з чим, на думку суду, умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, тому у затвердженні даної угоди слід відмовити.

Положеннями частини 7 статті 474 КПК України передбачено, що у разі відмови суду у затвердженні угоди досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Згідно з ч. 8 вказаної статті повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст. 370, 372, 376, 472 474 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 10 червня 2022 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 відмовити.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 30 березня 2022 року, у загальному порядку.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1