Справа № 361/898/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/554/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2019 року, якою вирок Ленінського районного суду м. Іваново від 16 травня 2016 року, за яким ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації ( КК РФ) та призначено покарання у виді 9 років 10 місяців позбавлення волі приведено у відповідність із законодавством України, ОСОБА_9 вважати засудженим за частиною 3 статті 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 10 (десять) місяців без конфіскації майна,-

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно ухвали, 15.02.2018 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_7 у відповідність із законодавством України.
Із клопотання вбачається, що 21.11.2017 наказом Міністерства юстиції України № 3689/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Ленінського районного суду м. Іваново від 16.05.2016 громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 КПК України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації № 06-34251/17 від 23.03.2017. Так, ОСОБА_7 16.05.2016 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Іваново, залишеним без змін ухвалою судової колегії у кримінальних справах Іванівського обласного суду від 07.09.2016, до 9 років 10 місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 5 УФСВП Росії по Іванівській області», датою закінчення строку покарання є 17.04.2015.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2019 року вирок Ленінського районного суду м. Іваново від 16 травня 2016 року, за яким ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації ( КК РФ) та призначено покарання у виді 9 років 10 місяців позбавлення волі, приведено у відповідність із законодавством України, ОСОБА_9 вважати засудженим за частиною 3 статті 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 10 (десять) місяців без конфіскації майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить перерахувати строк тримання під вартою в строк відбуття покарання в перерахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, передбачені вимогами ст.72 КК України, призначити більш м`яке покарання за вчинене кримінальне правопорушення, звільнити його в залі суду у зв`язку з відбуттям призначеного покарання.
В обґрунтуванні вказує на призначення йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, внаслідок його суворості.
В доповненні до апеляційної скарги, засуджений звертає увагу, що суд першої інстанції не застосував ч.2 ст.68 КК України, та мав зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання, з розрахунку один день попереднього покарання за два дні позбавлення волі, визначити йому строк позбавлення волі на підставі ч.1 ст.14, ч.2 ст.307 КК за готування до незаконного збуту наркотичних засобів у великому розмірі. Зарахувати у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення в період з 18.06.2015 року по 07.09.2016 року включно, з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, котрий не підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з доповненнями, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів справи, в повній мірі зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Іваново від 16 травня 2016 року, залишеного без змін ухвалою судовою колегією у кримінальних справах Іванівського обласного суду від 07.09.2016 року, ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації ( КК РФ) та призначено покарання у виді 9 років 10 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2019 року вказаний вирок суду був приведений у відповідність до вимог законодавства України та згідно якої ОСОБА_10 вважається засудженим за частиною 3 статті 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 10 (десять) місяців без конфіскації майна.

Проте, при постановленні вказаної ухвали Броварським міськрайонним судом Київської області не було застосовано до засудженого ОСОБА_7 ч.5 ст.72 КК України та не проведено перерахунок, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_7 відбуває подальше покарання на території України, у строк попереднього ув`язнення має бути зарахований термін його перебування під вартою з 18.06.2015 року по день вступу вироку в законну силу - 07.09.2016 року, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Доводи обвинуваченого щодо кваліфікації його дій за ч.2 ст.307 КК України, колегія суддів вважає необгунтованими, оскільки відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Іваново від 16 травня 2016 року (а.с.5), ОСОБА_7 було засуджено за замах на незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах, що у відповідності до законодавства України, згідно зазначеного у вироку розміру наркотичного засобу, відповідає особливо великому розміру, тому його дії правильно приведено у відповідність до вимог закону та кваліфіковано за ч.3 ст.307 КК України, як придбання наркотичних засобів з метою збуту в особливо великому розмірі.

Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2019 рокущодо засудженого ОСОБА_7 змінити.

Зарахувати ОСОБА_7 термін перебування його під вартою за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України ві№838-VIII, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, за період з 18.06.2015 року по 07.09.2016 року.В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: