Справа № 496/4236/22
Провадження № 1-кс/496/1725/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000634 від 14.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Мудан», д.н.з. НОМЕР_1 . 2006 р.в., білого кольору, зруби деревини, в кількості близько 1890 зрубів, машинку для розпилювання деревини марки «Артмаш» модель ДКПР-220-7, №1075. При цьому посилається на те, що 13.09.2022 до чергової частини Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП Одеській області надійшов рапорт від ст. о/у. в ОВС УКР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_7 про те, що 13.09.2022 року біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено велику кількість порубаної деревини, що належать ОСОБА_5 13.09.2022 року під час огляду місця події, а саме ділянки місцевості розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено в якості речових доказів, а саме: транспортний засіб марки «Мудан», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., білого кольору, зруби деревини, в кількості близько 1890 зрубів, машинку для розпилювання деревини марки «Артмаш» модель ДКГІР-220-7, №1075, зеленого кольору для доручення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що транспортний засіб марки «Мудан», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., білого кольору, зруби деревини, в кількості близько 1890 зрубів, машинку для розпилювання деревини марки «Артмаш» модель ДКПР-220-7, №1075, зеленого кольору можуть міститись сліди вчиненого кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо накладання арешту, пояснивши що вилучені дрова, належать йому, він разом с друзями купили собі ці дрова для споживання, про що надав відповідні документи.

Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували щодо накладання арешту, посилаючись на те, що вилучені дрова були куплені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , для власних потреб, про що свідчать квитанції про покупку деревини.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вирішили купити дрова, однак, так як місця для зберігання в нього немає, всі дрова були відвезені до ОСОБА_5 додому для зберігання.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні також пояснив, що разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 купили дрова для власної потреби та відвезли їх до додому ОСОБА_5 , оскільки у останнього є автомобіль та була змогу їх перевезти.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення власника майна, адвокатів та свідків, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Кримінальне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 246 КК України, полягає у незаконній порубці дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Відповідно до рапорту від ст. о/у. в ОВС УКР ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_7 , 13.09.2022 року біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено велику кількість порубаної деревини, що належать ОСОБА_5 .

Однак, відповідно до товарно транспортних накладних наданих слідчому судді для ознайомлення та долучення до матеріалів справи, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 придбали деревину у ДП «Гайсинське лісове господарство».

Будь-яких належних та допустимих доказів незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду, які б спростовували наявну інформацію, та підтверджували наявність обґрунтованої підозри, стороною обвинувачення суду не надано.

В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000634 від 14.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення або виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 20.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1