ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1608/22 Справа № 184/881/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 ..
Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, до 15 липня 2022 року включно, одночасно визначено розмір застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47860 грн., з покладанням на обвинуваченого ОСОБА_7 , у разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із м. Покров без дозволу суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.
Прийняте рішення, суд мотивував тим, що заявлені ризики, що існували раніше при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме - переховуватись від суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, не зменшилися. Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , встановлений ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 01.02.2021 року закінчується 20.05.2022 року, однак судове провадження по даній справі ще не закінчено, лишаються недопитаними ряд свідків у справі, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити ще на 60 днів, тобто до 15 липня 2022 року включно.
При цьому, в силу вимог ст.183 КПК України, суд першої інстанціїї вважав за необхідне визначити підозрюваному заставу в мінімальному розміру, встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, що буде достатнім для виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, із покладанням на останнього, у разі внесення застави, процесуальних обов`язків, передбачених п. 1,2,3 ч.5 ст.193 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На його думку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та при розгляді справи судом не було прийнято до уваги те, що прокурор не обґрунтовував ризики впливу на потерпілих та свідків з боку обвинуваченого, можливість переховування від правоохоронних органів, вчинення інших правопорушень.
Вважає, що судом не враховано, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 ще не закінчений. Вина ОСОБА_7 у вчинення злочинів, які йому інкримінуються, не доведена. В судовому засіданні, яке відбулося 03.02.2022 року, свідок ОСОБА_10 повідомив, що для отримання від нього необхідних свідчень на підтвердження вчинення ОСОБА_7 крадіжок працівники поліції ввели його в оману щодо мети його свідчень. В судовому засіданні, яке відбулося 17.05.2022 року, інший свідок - ОСОБА_11 , повідомив, що він є особою раніше судимою. Його викликали до відділу поліції оперативні працівники та заставили підписувати якісь протоколи. Про зміст документів, які свідок підписав, він не був обізнаний. Вимагаючи від ОСОБА_11 підписання документів, працівники поліції його били, надівали на голову поліетиленовий мішок, пускали туди дим. Про вказані незаконні дії він нікому раніше не повідомляв, бо йому погрожували працівники поліції, що буде ще гірше.
Адвокат вважає, що вина ОСОБА_7 не підтверджена в суді, він вже більше року перебуває під вартою. Посилається, що обвинувачений має онкохвору дружину, яка потребує піклування та двох малолітніх дітей.
Крім цього, адвокат вважає, що ризик впливу на свідків та потерпілих є не доведений прокурором, оскільки на даний час двоє потерпілих та частина свідків вже допитані в судовому засіданні. Жодних заяв щодо незаконного впливу на вказаних осіб до правоохоронних органів не надходило. Прокурором не наведено і будь-яких конкретних підтверджень того, яким чином звільнення обвинуваченого з-під варти може бути небезпечним для результатів судового провадження.
Крім того адвокат зазначає, що у зв`язку з оголошенням на території України воєнного стану 24.02.2022 року, ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення з-під варти для участі у військових діях в лавах ЗСУ, але суд першої інстанції не зазначив в оскаржуваній ухвалі чому ним не прийняті до уваги доводи захисту щодо можливості скасування запобіжного заходу ОСОБА_7 , не надав оцінки наданим захистом доводам.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Згідно ч.4 ст.422-1 КПК, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду захисник та прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явились, клопотань чи заяв з цього приводу до суду не подавали.
Тому, враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-ІХ від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, колегія суддів вважає за можливе здійснювати без участі сторін кримінального провадження.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000051, № 0000083 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.
17 травня 2022 року судом першої інстанції в судовому засіданні було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ..
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив факт того, що обставини, які стали підставою для взяття ОСОБА_7 під варту, на даний час не змінилися, ризики, які були встановлено під час обрання запобіжного заходу і під час вирішення питання про продовження його дії, не зменшились, не перестали існувати та мають місце, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання у виді 8 років позбавлення волі. При цьому судовий розгляд кримінального провадження не закінчено. Обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також винити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисних злочинів, постійних засобів для існування не має, не працює, ніяких дій, спрямованих на працевлаштування не вживав, на життя заробляв випадковими заробітками.
При цьому апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, про те, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Висновки суду, що встановлені при обранні запобіжного заходу обставини та ризики не зменшились, і запобігання їх настанню можливо виключно шляхом продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання своїх обов`язків обвинуваченим, з урахуванням також неможливості винесення вироку у справі до спливу терміну тримання під вартою, підтверджуються наданими матеріалами та зроблені з належним дотриманням вимог процесуального законодавства.
Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про незаконність та необґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд вважає безпідставними.
В ході апеляційного розгляду встановлено,що суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Твердження ж сторони захисту про недоведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, є безпідставними та спростовуються наведеними вище даними.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання обвинуваченого про звільнення з-під варти для участі у військових діях в лавах ЗСУ, є такими, що задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Колегія суддів зазначає, що Законом України Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав від 15 березня 2022 року № 2125-ІХ, встановлено порядок скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби, відповідно до якого обвинувачений має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу і за результатами розгляду клопотання обвинуваченого, прокурор має право звернутися до суду, який розглядає кримінальне провадження з клопотання про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Слід зазначити, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд позбавлений права вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі.
Рішення суду є належно вмотивованим, обґрунтованим, законним, ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, ретельно дослідженими та оціненими судом.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду або її зміни, не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним зазначену апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, - без змін.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4