Справа №295/2461/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання подане дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000358 від 19.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 11.02.2022 по 18.02.2022 за адресою: с. Високе, Черняхівського району невідома особа таємно шляхом вільного доступу здійснила крадіжку кабелю ГТПП "Укртелеком", чим спричинила матеріального збитку на суму, що встановлюється

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 18.02.2022 року до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт дільничного офіцера поліції відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , про те, що цього ж дня під час несення служби в складі екіпажу по вул. Бацванівка, в с. Високе було зупинено ТЗ з метою перевірки на причетність водія даного автомобіля до вчинення ряду крадіжок на території Високівської ТГ. Даним ТЗ керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду вказаного ТЗ, в багажнику було виявлено поліетиленовий мішок білого кольору в якому на момент огляду виявлено телефонний кабель.?

Після цього на місце події було викликано СОГ Житомирського РУГТ ГУНІЇ в Житомирській області. За вказівкою слідчого ТЗ було доставлено до штраф-майданчику що розташований за адресою м. Житомир вул. Слобідська, 35.

Встановлена, що власником ТЗ марки «ВАЗ» моделі «2106» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з номером кузова НОМЕР_2 являється ОСОБА_7 . з гідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 11.10.2018 р.

Зважаючи на шнцевикладене, та у зв`язку з тим, що об`єкт рухомого майна, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний знак НОМЕР_1 , можуть бути об`єктом вчинення кримінального правопорушення, тобто має значення речового доказу по кримінальному провадженню та з метою забезпечення його збереження в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Дізнавач та володілець майна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися згідно з вимогами КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2106» реєстраційний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_7 , позбавивши можливості відчуження, розпорядження та користування зазначеного транспортного засобу власника та третіх осіб.
Виконання ухвали покласти на дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8 Перекупка