ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1150/22 Справа № 199/3834/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000356 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, -
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_5
в режимі відео конференції:
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу
Слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000356. Правова позиція суду, покладена в основу такого результату розгляду клопотання, ґрунтується на тому, що первинне обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , строк дії якого просить продовжити слідчий і прокурор, відбулось в порядку ст.615 ч.1 п.2 КПК України керівником відповідного органу прокуратури за постановою від 26 червня 2022 року. Таке обрання запобіжного заходу, окрім посилання на норму ст.615 ч.1 п.2 КПК України, відбулось із посиланням на припинення здійснення правосуддя та розгляду усіх категорій судових справ, в тому числі клопотань про застосування запобіжних заходів, Лозівським міськрайонним судом Харківської області з 05 квітня 2022 року, який і мав за звичайних умов (до введення воєнного стану та припинення здійснення судочинства) вирішувати питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000356. В той же час, при первинному обранні запобіжного заходу підозрюваному керівником відповідного органу прокуратури залишено поза увагою, що на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року змінено територіальну підсудність усіх судових справ, підсудних Лозівському міськрайонному суду Харківської області, шляхом її передачі до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, що виключає можливість застосування норми ст.615 ч.1 п.2 КПК України з 06 квітня 2022 року.
Крім того, як встановлено в ході розгляду даного клопотання до ОСОБА_6 було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом. Ухвала суду набрала законної сили 09 червня 2022 року, що, в свою чергу, замість тримання під вартою зумовлювало необхідність вирішення питання про застосування одного із передбачених ст.508 ч.1 КПК України запобіжних заходів в рамках кримінального провадження №0000356, чого здійснено не було. Дана обставина також є самодостатньою підставою, яка унеможливлює задоволення даного клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000356.
В апеляції:
- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нове рішення, яким продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.08.2022 без визначення розміру застави.
В обґрунтування доводів посилається на те, що слідчий в клопотанні достатньо обґрунтував та довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Згідно матеріалів справи слідує, що 25 червня 2022 року до ЄРДР за № 0000356 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.4
Цього ж дня, тобто 25 червня 2022 року, ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 26 червня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.
26 червня 2022 року постановою керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів до 24 липня 2022 року без визначення застави. Постанова керівника прокурора мотивована, окрім іншого, її ухваленням на підставі ст.615 ч.1 п.2 КПК України, а також припиненням здійснення правосуддя та розгляду усіх категорій судових справ Лозівським міськрайонним судом Харківської області з 05 квітня 2022 року на період виняткових обставин воєнного стану.
Разом з тим, судом першої інстанції було встановлено, що 09 травня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за наслідками розгляду справи №199/2018/22 (провадження №1-кп/199/217/22) постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000162, кваліфікованому за ст.15 ч.2 ст.186 КК України та вирішено застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом. До набрання ухвалою суду законної сили ОСОБА_6 замінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Зі змісту означеної ухвали суду від 09 травня 2022 року слідує, що в рамках іншого кримінального провадження №0000162 було проведено судово-психіатричну експертизу, згідно висновку якої ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння і на час проведення експертизи страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, яке позбавляло іспитового можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого йому діяння, а також на час проведення експертизи. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у відділенні зі звичайним наглядом.
Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Згідно ч.2 ст.503 КПК України якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.
Відповідно до положень ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не може не враховувати, що у разі якщо в подальшому буде встановлено, що ОСОБА_10 не є суб`єктом інкримінованого йому кримінального правопорушення в силу наведеного психічного захворювання, відносно нього у відповідності до положень ст. 508 КПК України не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилання прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що встановлені в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.
З огляду на зазначене, фактична поведінка ОСОБА_10 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Ухвала суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000356 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4