Справа № 369/4209/22
Провадження №1-кс/369/691/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчої СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 від 18.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що Аззала Мохаммед, 18.01.2018 близько 00 год. 05 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, проник до будинку за вищевказаною адресою, звідки викрав телевізор марки «LG» вартістю 900,00 грн., який належить ОСОБА_6 . Однак, під час вчинення крадіжки, до моменту отримання реальної можливості розпорядитись викраденим майном, його дії були викриті свідком ОСОБА_7 та Аззала Мохаммед усвідомлюючи, що його дії були викриті та набули відкритого характеру, продовжив скоєння злочину, втікши з території домоволодіння заволодівши вилученим майном, завдавши потерпілій ОСОБА_6 збитку на вищевказану суму.

18.01.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення внесеного до ЄРДР №0000369 від 18.01.2018, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.

Таким чином, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні за №0000369 підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Алжир, громадянин Алжира, маючий вищу освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілої, протоколами допиту свідків, повідомлення про підозру ОСОБА_8 , та іншими доказами в їх сукупності.

Аззала Мохамеед підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 до 8 років.

21.03.2018 року кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_9 було скеровано з обвинувальним актом до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Проте, у зв`язку з неявною обвинуваченого Аззала Мохаммед жодного до суду на розгляд справи, 21.10.2021 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_10 було повернуто обвинувальний акт прокурору.

На даний час місцезнаходження Аззала Мохамееда невідоме, від органів досудового розслідування та суду він переховується, на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем фактичного проживання відсутній, що підтверджується рапортами працівників СКП ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування ОСОБА_9 розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування Аззала Мохамееда від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик у контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний являється жителем іншої держави;
- підозрюваний не має офіційного постійного місця роботи;
- підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, не має на утриманні дітей та похилих батьків;
- підозрюваний схильний до ухилення від органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_8 може впливати на потерпілого, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що останній, як вище зазначалося, не має постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність офіційного місця роботи, а також те, що може вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила суд задовольнити його в повному обсязі.
Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Це клопотання може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;
2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу складається з дотриманням вимог ч.ч. 1, 2 ст. 190 КПК України.
Порядок та підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначені в главах 11-18 розділу ІІ КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, і затримання особи.
При цьому, необхідно відзначити, що лише в ст. 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Вислухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки мають місце приводи для надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та існують підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст.176-179, 184, 186, 190,193, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчої СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000369 від 18.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алжир, громадянина Алжира, маючого вищу освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора.
Строк дії ухвали 6 місяців.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1