Справа № 377/364/20
Провадження № 1-в/362/242/22
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2022 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області клопотання захисника засудженого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна та

встановив:
Заявник звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, де просить скасувати накладений 25.09.2020 ухвалою Славутицького міського суду Київської області арешт на квартиру, загальною площею 39,1 кв. м., житловою площею 17,2 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира), яка належить ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер: 1296), виданого 10.10.2019 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 ), з поверненням її власнику.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 25.09.2020 по справі № 377364/20 було накладено арешт на вказану квартиру з метою забезпечення позову про відшкодування моральної шкоди. Вироком Васильківського міста районного суду Київської області від 02.12.2021 ОСОБА_3 був визнаний винуватим за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України з призначенням покарання. Цим же вироком було задоволено цивільний позов у повному обсязі і вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого 1 000 000 грн. моральної шкоди, а також вирішено залишити без змін арешт, що був накладений на квартиру вищезазначеною ухвалою Славутицького міського суду Київської області. Вказаний вирок було змінено судом апеляційної інстанції у частині цивільного позову: у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн. відмовлено, у іншій частині вирок залишено без змін. Вважає, що з огляду на відмову у задоволені заявленого цивільного позову відпала й потреба у арешті квартири.
Захисник засудженого при звернені до суду у прохальній просила суд судовий розгляд даного клопотання проводити без її та ОСОБА_3 участі.

Прокурор направив до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

У силу ч. 5 ст. 539 КПК України нявка учасників провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду. Також за наведених підстав відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності, встановив таке.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 25.09.2020 по справі № 377364/20 було накладено арешт на належну ОСОБА_3 квартиру, загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 17,2 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною ОСОБА_3 відчужувати та розпоряджатись вказаною квартирою, з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок злочину, розмір відшкодування якої буде визначено судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Так, дана квартира належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 1296, виданого 10.10.2019 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 .

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2021 ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч.2 ст. 115 КК України, заявлений цивільний позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сумі 1 000 000 грн. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 25.09.2020 по справі № 377/364/20, залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.08.2022 вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2021 змінено у частині цивільного позову. У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн. відмовлено. В іншій частині вирок залишено без змін.
При цьому при постановлені зазначеної ухвали апеляційним судом не вирішено питання щодо накладеного арешту.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України (п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України).
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
З аналізу вказаних законодавчих положень вбачається, що норми ст. 174 КПК України можуть бути застосовані для зняття арешту на стадії досудового розслідування або судового провадження. Однак оскільки збереження арешту на майно може мати місце і після ухвалення вироку у справі, а неможливість його скасування згідно з процедурою, визначеною ст. 174 КПК України, призведе до істотного порушення прав особи, на майно якої накладений арешт, питання скасування арешту майна, на стадії виконання вироку може бути розглянуте у порядку п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України з урахуванням положень ст. 174 КПК України.
Так згідно з приписами ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При цьому суд звертає увагу, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Правомочності власника включають право володіння, користування та розпорядження майно згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України.
Враховуючи вищезазначене та виходячи з того, що арешт на квартиру був накладений з метою забезпечення цивільного позову, у задоволенні якого судом надалі було відмовлено, питання про скасування арешту майна судом не вирішувалось, то суд вважає, що потреба у збереженні цього арешту відпала, а його наявність порушує право власника на реалізацію його правомочностей як власника, що виправдовує необхідність у скасуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт на квартиру.
Керуючись ст. 372, 376, 537 КПК України, суд
постановив:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, що був накладений ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 25.09.2020 по справі № 377/364/20 на квартиру, загальною площею 39,1 кв. м., житловою площею 17,2 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу (серія та номер: 1296), виданого 10.10.2019 приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1