ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11332/22

Провадження № 11-сс/4820/353/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001027 від 06 грудня 2021 року, за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2022 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2022 року клопотання слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001027 від 06 грудня 2021 року щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.185, ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руда Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, розлучений, зареєстрований за місцем проживання на АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , має судимості,

та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 16 вересня 2022 року.

Строк дії ухвали постановлено рахувати по 16 вересня 2022 року включно.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2022 року та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Уважав, що вказана ухвала слідчого судді місцевого суду є незаконною та постановлена із порушенням ст.ст.177, 178 КПК України. Крім того, обранню запобіжного заходу передувало незаконне затримання ОСОБА_7 та порушено його право на захист.

Зазначав, що до клопотання про обрання запобіжного заходу всупереч вимогам ч.3 ст.184 КПК України копії документів, які обґрунтовують затримання підозрюваному ОСОБА_7 не надано, чим позбавлено його можливості здійснювати свій захист.

Стороні захисту було надано можливість ознайомитись із документами наданими слідчим, однак частина документів вказаних у клопотанні була відсутня, а решта документів не доводить наявність у підозрюваного ОСОБА_7 ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Більше того, на думку сторони захисту, для виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків та дотримуючись ст.ст.177, 178 КПК України є достатнім запобіжний захід для нього у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2022 року, вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання, визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у мінімальному розмірі та застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Уважав, що рішення слідчого судді місцевого суду є незаконним та необґрунтованим.

На його думку, важливим є те, що слідчим суддею місцевого суду не встановлено наявність протоколу затримання особи, та чи добровільно ОСОБА_7 прибув у суд (для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою), чи до нього був застосований примус правоохоронних органів.

Вказані обставини, на його думку, прямо впливають на встановлення обґрунтованої наявності або відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зазначав, що жоден із передбачених положеннями ст.177 КПК України ризиків у ОСОБА_7 відсутній та є необґрунтованими.

Стороною обвинувачення не наведено мотивів на існування у ОСОБА_7 реальних відповідних ризиків.

Захисник звертав увагу на те, що не визначення ОСОБА_7 застави слідчим суддею також є необґрунтованим і незаконним. Положення ч.ч.3 та 4 ст.183 КПК України на суд покладено обов`язок визначати заставу у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а право не визначати надається суду лише у разі вчинення особою злочину проти життя та здоров`я або із застосуванням насильства чи погрозою застосування насильства. Тоді як слідує із оскаржуваної ухвали та матеріалів клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу слідує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів проти власності, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, за диспозицією яких жодне з кримінально карних діянь не пов`язано навіть із погрозою застосування насильства.

Так, ні в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, ні в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу немає посилань хоча б на існування доказів застосування або погрози застосування ОСОБА_7 насильства до іншої особи. Навіть у своїх показанням потерпілий ОСОБА_11 стверджував, що не заявляв до правоохоронних органів про вчинення ОСОБА_7 насильства щодо нього і до медичних закладів щодо отримання тілесних ушкоджень не звертався.

Тобто, слідчий суддя місцевого суду, постановляючи оскаржувану ухвалу, застосував до ОСОБА_7 занадто суворий і необґрунтований запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

При цьому неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не була обґрунтована.

Також не було з`ясовано стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 .

В частині поновлення строку на оскарження зазначав, що за його клопотанням електронну копію повного тексту ухвали йому було надіслано судом на електронну пошту 29 липня 2022 року. Тобто, з моменту її отримання ще не минуло 5 днів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 щодо доводів апеляційної скарги сторони захисту; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Оскаржувана ухвала слідчого судді місцевого суду не була своєчасно отримана захисником ОСОБА_6 , участі у розгляді справи у суді першої інстанції він не брав. Відтак, строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, зазначених у апеляційній скарзі захсиника, та підлягає поновленню апеляційним судом.

З наданих матеріалів вбачається, що 21 липня 2022 року слідчий ВР ОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді місцевого суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілих та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

06 грудня 2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001027 зареєстровано кримінальне провадження, яке об`єднане з кримінальними провадженнями №000033, №00000405, №0000279.

21 липня 2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.289 КК України.

ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став, а вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, в період часу з 20 год 00 хв, 05 грудня 2021 року по 08 год 00 хв, 06 грудня 2021 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено. ОСОБА_7 з метою реалізації свого корисливого, злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля гаражу, що за адресою: АДРЕСА_3 , переконався, що за ним ніхто не спостерігає, а тому його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя злому, віджав (зламав) вхідні пластикові двері у вказане гаражне приміщення, яке належить ОСОБА_12 та таким чином проник всередину цього приміщення.

Перебуваючи всередині гаражного приміщення, ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, оглянув вищевказане гаражне приміщення де виявив та в подальшому діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав магнітолу марки «Shuttle» модель «Sdud 6970». чорного кольору, вартістю 1500 грн, магнітолу марки «Android 9.1», чорного кольору, вартістю 4400 грн, магнітолу марки «Kenwood 2 Din», чорного кольору, вартістю 4000 грн, магнітолу марки «Pioneer», сірого кольору, вартістю 3900 грн, штатну магнітолу марки «Volkswagen», сірого кольору, вартістю 3300 грн, блоки розпалювання ксенонових фар марки «Fantom» в кількості 6 штук, вартістю 200 гривень кожен, загальною вартість 1200 грн, звукові динаміки марки «Calcell» модель «СР-625С» вартістю 1500 грн, набір інструментів (торцеві ключі), які містилися в чемодані темно-зеленого кольору, вартістю 1400 грн, набір інструментів (шестигранники) «Intertool, які містилися в металевому чемодані чорного кольору, вартістю 1700 грн, дві автомобільні лінзи марки «AMS Bi-LED Z3», вартістю 3500 грн, дві автомобільні лінзи «Cyclon Q7D2», вартістю 1000 грн, дві автомобільні лінзи «Cyclon 3.0Н1 Metal», вартістю 900 грн, промисловий фен марки «Forte», потужністю 2000 Вт, сіро - червоного кольору, вартістю 800 грн, електродриль невстановленої марки в зеленого кольору, вартістю 200 грн, електродриль невстановленої марки в чорно - червоного кольору, вартістю 1400 грн, пістолет клейовий сірого кольору із жовтими кнопками, вартістю 100 грн, автомобільна діагностика марки «УА85054А»,яка містилися в чемодані чорно-червоного кольору, вартістю 5000 грн, автомобільна діагностика марки «УАС213»,яка містилися у валізі чорно-червоного кольору, вартістю 1300 грн, автомобільна діагностика марки «CARPROO 10.93», яка містилася в сумці сірого кольору, вартістю 4500 грн, автомобільна діагностика марки «Е4РА», яка містилась в сумці сірого кольору, вартістю 2000 грн, набір перехідників до автомобільних діагностик, які містилися в сумці сірого кольору, вартістю 3000 грн, чоловічий наручний годинник марки «Хіаоті», овальної форми темно-сірого кольору з ремінцем чорного кольору, вартістю 1400 грн, дві LED лампи марки «Prime-X». вартістю 1100 грн, дві LED балки марки «Cyclone», чорного кольору, вартість однієї 900 грн, загальна вартість 1800 грн, які належать потерпілому ОСОБА_12 , тим самим спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 50 900 грн, та якими ОСОБА_7 , в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , в період часу з 20 год 00 хв по 02 год 00 хв, 12 січня 2022 року точної години в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у дворі будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 помітив автомобіль марки «Volvo ХС 60» реєстраційний номер НОМЕР_1 . який належить ОСОБА_13 . В подальшому у ОСОБА_7 , виник протиправний, корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме передніх фар із вищевказаного автомобіля.

Реалізуючи свій протиправний, корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , переконався, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, а тому його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, шляхом вільного доступу таємно, за допомогою спеціального знаряддя демонтував та в подальшому викрав із автомобіля марки «Volvo ХС 60» реєстраційний номер НОМЕР_1 . дві передні фари вартістю 12799 грн 80 коп. одна, загальною вартістю 25 599 грн 60 коп тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 25 599 грн 60 коп, якими ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 25 лютого 2022 року близько 06 год 00 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи біля магазину «Сільпо», що на вул. Лесі Українки. 30, в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, під час розмови із ОСОБА_11 , вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом останнього, а саме автомобілем марки «Toyota Corolla» р.н. НОМЕР_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , вимагав у ОСОБА_11 ключі від вказаного автомобіля, однак почувши відмову, вирішив незаконно заволодіти зазначеним транспортним засобом, із застосуванням насильства.

З цією метою ОСОБА_7 , перебуваючи навпроти ОСОБА_11 на відстані витягнутої руки, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, кулаком правої руки наніс один удар в обличчя останнього, внаслідок чого потерпілий впав на землю.

Надалі ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 , який лежав на землі в положенні на спині, та дістав своїми руками із правої кишені куртки потерпілого, в яку той був одягнений, ключі від автомобіля марки «Toyota Corolla» р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 , володіючи ключами від автомобіля марки «ТоуоІаСогоІІа» р.н. НОМЕР_2 , а також свідоцтвом про його реєстрацію, в період часу з 06 год 00 хв 25 лютого 2022 року по 06 год 00 хв 27 лютого 2022 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, заздалегідь знаючи, що цей автомобіль знаходиться біля магазину «Етюд», що на вул. Князів Коріатовичів, 25, м. Кам`янці-Подільському, Хмельницької області, прийшов за вказаною адресою, за допомогою ключів відкрив вказаний транспортний засіб, сів за кермо та привів в дію двигун, чим встановив контроль над автомобілем марки Toyota Corolla» р.н. НОМЕР_2 , сірого кольору, 2004 року випуску, шасі VIN НОМЕР_3 та який належить ОСОБА_11 , після чого направився на цьому автомобілі в невідомому напрямку, і тим самим незаконно заволодів вказаним автомобілем вартістю 137 915 грн.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із положеннями ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити певні дії, передбачені КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя місцевого суду вважав доведеними обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано вважав встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Колегія суддів приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Так, запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких є доведеним стороною обвинувачення.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку, про неможливість застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що мотиви прийнятого слідчим суддею місцевого суду рішення належним чином є обґрунтованими.

В даному випадку стороною обвинувачення є доведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Ухвала слідчого судді місцевого суду відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Висновок слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зроблені з врахуванням відомостей щодо особи підозрюваного, стану здоров`я, його соціальних зв`язків та з огляду на те, що органом досудового розслідування на час розгляду слідчим суддею місцевого суду клопотання про обрання запобіжного заходу доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Доводи апеляційних скарг захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не спростовують в цілому висновку слідчого судді місцевого суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, наразі, не заслуговує на увагу твердження щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту.

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлене з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був обраний слідчим суддею на час розгляду клопотання слідчого, повною мірою відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Враховано те, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення злочинів, у тому числі проти власності, на шлях виправлення не став.

Слідчий суддя місцевого суду належним чином урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного, соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Колегією суддів апеляційного суду на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів також оцінено в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у ньому; міцність його соціальних зв`язків.

З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який пов`язано із застосуванням насильства, слідчий суддя обґрунтовано на підставі п.4 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу підозрюваному не визначив застави.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду повною мірою відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відтак, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду та зміни застосованого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2022 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3