Провадження: № 1-кп/484/301/22
Справа: № 484/2180/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого в АТ "Українська залізниця" на посаді електромонтера, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не маючого статусу депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисників обвинуваченого - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за відсутності потерпілого - ОСОБА_7 (заява),
ВСТАНОВИВ:
26.06.2022 року близько 18.00 години громадянин ОСОБА_3 перебував на території літнього майданчику магазину "Елена", розташованого за адресою по вул. Будівельній, 17, в м. Первомайську Миколаївської області, де на грунті особистих неприязних відносин, між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 прийняв рішення про умисне спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Виконуючи задумане, в цей же час, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання відповідних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, занходячись навпроти ОСОБА_7 обличчям до обличчя, наніс останньому не менше 3-х ударів кулаками обох рук в область обличчя. В результаті вказаних ударів ОСОБА_7 впав на землю. В подальшому ОСОБА_3 , користуючись тим, що ОСОБА_7 перебуває в положенні лежачи на підлозі, продовжив свою злочинну діяльність об`єднану єдиним кримінально-протиправним умислом на нанесення тілесних ушкоджень та наніс, ще не менше двох ударів обома ногами в область голови ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної області голови, саден і синців обличчя, травматичні сколи коронок других зубів щелеп зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Нанесені ОСОБА_3 тілесні ушкодження ОСОБА_7 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із тими наслідками, що настали.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від послуг захисника ОСОБА_5 та просив залучити до участі в якості свого захисника адвоката ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що дійсно ним було вчинено кримінальне правпорушення у відповідний час, дату, місці, спосіб та за відповідних обставин. Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування, які підтверджують його винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився через зайнятість на роботі, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив, що з обвинуваченим вони не примирилися, цивільний позов не заявлений, щодо обрання міри покарання поклався на розсуд суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про розгляд справи у відсутність потерпілого і не заперечувала проти зміни захисніків обвинуваченого та продовження розгляду справи в спрощеному порядку без дослідження доказів, просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Оскільки під час дізнання та підготовчого судового засідання запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обиралися, то до вступу вироку в законну силу не має необхідності обирати ОСОБА_3 будь-який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію підзахисного в частині продовження розгляду справи в спрощеному порядку без дослідження доказів сторони обвинувачення, проти продовження розгляду справи за відсутності потерпілого ОСОБА_7 та щодо міри покарання, що просить сторона обвинувачення, не заперечував.
Заслухавши думку учасників судового провадження, керуючись ст. ст. 42, 325 КПК України, суд вирішив прийняти відмову обвинуваченого від захисника ОСОБА_5 , залучити до участі у судовому розгляді захисника ОСОБА_6 та проводити судовий розгляд без участі потерпілого ОСОБА_7 .
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 у нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 стороною обвинувачення надано висновок експерта Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи №168-М від 15.07.2022 року, за яким у ОСОБА_7 виявлено забійну рану тім`яної області голови, садна і синці кінцівок і тулуба, синці обличчя, травматичні сколи коронок других зубів щелеп зліва. Дані тілесні ушкодження могли утовритися в строк вказаний в направленні від дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли. Достовірно встановити кількість нанесених ударів не можливо.
Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням у сукупності досліджені докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 встановлених судом, свідчать про умисний характер, направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, який є кримінальним проступком, обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який визнав себе винуватим у вчиненні інкрімінуємого йому кримінального проступку, щиро розкаявся, в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, за місцем проживання скарг на нього від мешканців кварталу не надходило, неодружений та немаючий на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, не придатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час згідно висновку військово-лікарської комісії при Первомайському ОМВК від 18.10.2003 року.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , та відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини вчинення кримінального проступку, дані про його особу, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Обвинуваченому ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання запобіжний захід не обирався, тому суд не вважає за доцільне обирати запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії через суд першої інстанції, який його ухвалив.
У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
СУДДЯ: