Єдиний унікальний номер справи 183/2048/22
Провадження № 1-кс/183/509/22

У Х В А Л А

24 травня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Сєвєродонецьк Луганської області, священнослужителя УПЦ Московського патріархату Сєвєродонецької єпархії, не одруженого, який малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом 3 Управління (з дислокацією у

м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування факту вчинення діяння, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 7 ст. 1111 КК України (кримінальне провадження від 26 квітня 2022 року № 0000352).
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 подане клопотання про продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 діб.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, кваліфікованого за ч. 7 ст. 1111 КК України. Так, досудовим розслідуванням установлено, що Верховною Радою України, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ та Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Російську Федерацію було визнано державою-агресором. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України воєнний стан в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 22.04.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України воєнний стан в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 24.02.2022 на підставі рішення Президента Російської Федерації збройними формуваннями Російської Федерації, була розпочата військова агресія проти України. До вказаних дій приєдналися також незаконні збройні та воєнізовані формування, створені на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей. З цією метою, бажаючи нанести значних уражень Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, добровольчим формуванням, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в т.ч. тим, які дислокуються на території Луганської області, збройними формуваннями держави-агресора та незаконними збройними чи воєнізованими формуваннями, створеними на тимчасово окупованій території України, систематично здійснювалися масові обстріли із застосуванням авіації, артилерії та іншого озброєння. Для з`ясування місцезнаходження цілей та подальшого їх вогневого враження, останніми підшукувалися особи з числа мешканців Луганської області, які б за допомогою засобів зв`язку надавали їм відповідну інформацію. Так, ОСОБА_5 надав згоду ОСОБА_6 , який є учасником НЗФ ЛНР на надання незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території та/або збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та повідомляв вказаній особі про чисельність військових ЗСУ, техніку та їх переміщення по території м. Сєвєродонецька та Луганської області через інтернет-месенджер «Telegram», який був встановлений на мобільному телефоні марки «Samsung Galaxy А32» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 .

Постановою керівника Лисичанської окружної прокуратури від 28 квітня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року, включно, підозрюваний знаходиться у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дванадцяти до п`ятнадцяти років. Крім того, на території України запроваджено воєнний стан та на території м. Лисичанська Луганської області проводяться активні бойові дії, у зв`язку з чим у ОСОБА_5 є реальна можливість втекти на тимчасово окуповану територію України, що також підтверджується тим, що у ОСОБА_5 є знайомі на території тимчасово непідконтрольній державній владі України.
Наявність ризику незаконно впливу на свідкаОСОБА_7 , у цьому кримінальному провадженні з метою зміни останнім показів або відмови від дачі показів, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 є настоятелем в Свято-Тихонівському храмі, де свідок є священнослужителем.

Про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що злочинні дії ОСОБА_5 вчиняв систематично, з оглядом на їх вчинення, він є прихильником військової агресії відносно України, тому в умовах воєнного стану в Україні може продовжити свою злочинну діяльність

Ураховуючи, що заявлені раніше ризики, визначені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також необхідність завершення досудового розслідування у встановлений процесуальним законом строк, вважали за доцільне продовжити строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні письмово.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, а також обставини, викладені в обгрунтування клопотання. Зазначив, що будь-яких фото, відео, адрес щодо розташування або переміщення ЗСУ він нікому не передавав. Вважає можливим застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою, зазначивши, підозра не обґрунтована в повній мірі, підозрюваним велося лише побутове спілкування, яке не містить інформації щодо пересування воєнної техніки, місця її розташування з конкретними адресами. Зазначила, що підозрюваному може бути застосований інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Просила у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Слідчим відділом 3 Управління (з дислокацією у

м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях у кримінальному провадженні від 26 квітня 2022 року № 0000352 здійснюється досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

26 квітня 2022 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

27 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

Постановою керівника Лисичанської окружної прокуратури від 28 квітня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року, включно, підозрюваний знаходиться у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою по суті, відповідно до вимог ст. 199 КПК України слідчим суддею перевіряється доведеність існування обставин, зазначених у ч. 3 цієї статті, а саме, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

Щодо доведеності існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої постанови про тримання під вартою, як зазначено прокурором, у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні слідчі дії: не проведено комп`ютерно-технічну експертизу мобільного телефону, не отримано інформацію, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, не проведено судово-психіатричну експертизу, до матеріалів кримінального провадження не долучено матеріали, які характеризують особу підозрюваного, а тому слідчий суддя вважає доведеним факт існування таких обставин.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора, що визначені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризики, є доведеними та продовжують існувати, з огляду на спосіб вчинення та мету інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також з урахуванням того, що на території України введено воєнний стан та на території м. Лисичанська та м. Сєвєродонецька Луганської області, де підозрюваний проживав до моменту затримання, проводяться активні бойові дії, тож ОСОБА_5 в умовах воєнного стану в Україні має реальну можливість втекти на тимчасово окуповану територію України і там переховуватися, а також може продовжити свою злочинну діяльність.

Зазначена обставина щодо тяжкості злочину та міри покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Крім того, слідчий суддя при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначене є беззаперечною підставою для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для зміни його на більш м`який запобіжний захід.

У відповідності до абз. 8 ч. 4 ст. 185 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки на теперішній час в Україні введено воєнний стан, а ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, визначеного ч. 7 ст. 1111 КК України, слідчий суддя вважає недоцільним визначати розмір застави.

При цьому, за встановлених під час судового розгляду обставин щодо зволікання органу досудового розслідування у проведенні слідчих (розшукових) дій з проведенням

У той же час, за встановлених під час судового розгляду обставин щодо своєчасного проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій, ураховуючи доводи сторони захисту, вважаю за доцільне, виходячи з завдань кримінального провадження, з метою забезпечення проведення ефективного досудового розслідування, у визначений процесуальним законом строк та дотримання прав підозрюваного, звернути увагу старшого прокурора групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні на необхідність забезпечити контроль в межах наданих повноважень за дотриманням розумних строків проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні від 26 квітня 2022 року № 0000352.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 184, 185, 199, 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою (кримінальне провадження від 26 квітня 2022 року № 0000352), задовольнити частково.

Продовжити строк застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до 24 червня 2022 року включно.

Старшому прокурору групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні забезпечити контроль в межах наданих повноважень за дотриманням розумних строків проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні від 26 квітня 2022 року № 0000352.
Копію ухвали направити для відома керівникові Лисичанської окружної прокуратури Луганської області.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено 24 травня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1