Справа № 357/5660/22
У Х В А Л А
про відмову у застосуванні запобіжного заходу

14 липня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква клопотання старшого слідчого, слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_5 , за погодження із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чепеліївка Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001352, яке внесене до ЄРДР 20 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

згідно із клопотанням слідча ОСОБА_5 просила: застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , виконувати такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження за кожною вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Її обґрунтованість підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Вважала, що, наразі існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обумовлюється обізнаністю ОСОБА_4 про місце роботи та проживання свідків та його наміром ухилитися від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини.

Зазначала, що досягти мети запобіжного заходу, передбаченої у ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо за допомогою запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та покладенням обов`язків визначених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В ході розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_3 його підтримав, за обставин та підстав викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу, вину у вчиненому злочині визнав повністю.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Слідчою суддею установлено, що 20 червня 2022 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження, за ч. 4 ст. 185 КК України, з таким коротким викладом обставин: 18 червня 2022 року близько 10:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «Світ насіння», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Redmi8», чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди.

11 липня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, з таким викладом фактичних обставин.

18 червня 2022 року о 10:20 год. ОСОБА_4 , перебував у магазині «Світ насіння», що розташований за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53 «г», де на прилавку помітив мобільний телефон марки REDMI 8, належний ОСОБА_6 та в цей час у нього виник злочинний умисел на крадіжку вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу з прилавку викрав мобільний телефон марки REDMI 8, чорного кольору, вартістю 2 989,80 грн., належний ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерплій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2 989,80 грн.

Слідча суддя вважає, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтована, оскільки підтверджується зібраними доказами, а саме його показами, показами потерпілої ОСОБА_6 , які зафіксовані в протоколі допиту від 24 червня 2022 року, протоколом отримання предметів від 20 червня 2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 червня 2022 року, протоколом огляду предмету від 24 червня 2022 року, висновком судово-товарознавчої експертизи № 1496 від 27 червня 2022 року.

Слідча суддя вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме впливу на свідків не доведений, адже ОСОБА_4 сприяє слідству, адже вину визнав, надав покази, телефон повернув, тому слідчій судді не доведено, що у нього є мотив вплинути на свідків, аби уникнути відповідальності.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідча суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчої ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого, слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді, може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 18 липня 2022 року о 08:40 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1