Справа № 598/1341/22
провадження № 1-кп/598/172/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2022 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження за №598/1341/22 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , що проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

за ч.2 ст.27, ч.3 ст.191, ч.1 ст.272 КК України,-

встановив:

15 лютого 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, машиніст тепловоза акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Тернопіль» - особа, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, прийняв рішення про особисте збагачення шляхом здійснення незаконного привласнення частини паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива з локомотива 2М62-0721, з метою подальшого його перепродажу.

Розуміючи, що підготовка, скоєння даного злочину, а також досягнення злочинної мети можливе лише за допомогою інших осіб, кожна з яких буде виконувати лише свою конкретну функцію, вищевказана особа почала підшукувати інших осіб для залучення до участі у скоєнні злочину, надаючи при цьому перевагу особам з близького оточення, з якими у нього були довірливі стосунки, які були обізнаними у елементарних правилах конспірації. З цією метою вищевказана особа залучила машиніста тепловоза акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Тернопіль» - особу, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, та ОСОБА_4 , з якими перебував у дружніх стосунках, довівши до їх відома деталі вищевказаного злочинного плану.

Останні, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію та надали свою добровільну згоду на участь у вчиненні злочину - здійснення незаконного привласнення частини паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива на локомотиві 2М62-0721 з метою подальшого його перепродажу.

Реалізуючи спільний злочинний намір, в ніч з 15 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року, машиніст тепловоза акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Тернопіль» - особа, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, перебуваючи у локомотиві 2М62-0721 на ділянці Тернопіль-Ланівці, Ланівці-Збараж, попередньо вступивши у злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії щодо привласнення ввіреного йому та іншій особі, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, чужого майна паливно - мастильних матеріалів, а саме дизельного палива, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, за попередньою домовленістю, перебуваючи в локомотиві у секції «А» та «Б», використовуючи металевий ріжково-накидний ключ розміром 27, втрутився в роботу паливної системи локомотива, вмонтувавши додатковий кран з пластиковим шлангом, що дало змогу зливати дизельне паливо із паливної системи локомотива.

Окрім цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, діючи відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, в ніч з 15 лютого 2022 року по 16 лютого перебуваючи поблизу станції «Збараж», де на той час знаходився локомотив 2М62-0721, передав 18 заздалегідь заготовлених пластикових каністр об`ємом 20 л кожна, машиністу іншій особі, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, як тару для незаконно привласненого з локомотива дизельного палива.

Продовжуючи свою злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії щодо привласнення ввіреного іншим особам, матеріали щодо яких виділено в інше кримінальне провадження, чужого майна - паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, за попередньою домовленістю, перебуваючи в локомотиві у секції «А» та «Б», інша особа, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, за допомогою заздалегідь виготовленої ним незаконної врізки в паливну систему локомотиву 2М62-0721, під час руху останнього на ділянці Тернопіль-Ланівці, Ланівці-Збараж, незаконно заволодів дизельним паливом в кількості 250 л, які помістив у 18 заздалегідь підготовлених пластикових каністр.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, особа, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, зупинив локомотив 2М62-0721 поблизу станції «Збараж», де в той час знаходився ОСОБА_4 , який отримав вищевказані 18 пластикових каністр заповнених незаконно привласненим з локомотива дизельним паливом в кількості 250л, за що передав іншій особі, матеріали щодо якої виділено в інше кримінальне провадження, грошові кошти в сумі 8 300 гривень, отримавши таким чином можливість розпорядитись дизельним паливом на власний розсуд та покинув місце вчинення злочину, після чого був виявлений разом із паливом на ділянці місцевості по АДРЕСА_3 в салоні автомобіля марки CITROEN JUMPY, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, зареєстрований на ОСОБА_6 .

Таким чином, вчиняючи вищевказані злочинні дії, спрямовані на привласнення ввірених матеріальних цінностей, ОСОБА_4 та дві інші особи, матеріали стосовно яких було виділено в інше кримінальне провадження, привласнили у вищезазначений спосіб товарно-матеріальні цінності акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональної філії «Львівська залізниця» виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Тернопіль», а саме дизельне паливо в кількості 250 л на загальну суму 5838 гривень 79 копійок, чим завдали матеріальну шкоду акціонерному товариству «Українська залізниця» регіональної філії «Львівська залізниця» виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Тернопіль» на вказану суму.

Окрім того, ОСОБА_4 не будучи суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою підприємцем, не маючи при цьому жодних дозвільних документів компетентних органів на право здійснення діяльності, з метою отримання прибутку, у невстановлений досудовим розслідуванням час, у власному гаражному приміщенні під літерою Є по АДРЕСА_4 , встановив міні автозаправну станцію контейнерного типу, яка призначена для заправки автомобільної техніки дизельним паливом, та розпочав діяльність, пов`язану з роздрібною реалізацією дизельного палива, яка проводилась по 16 лютого 2022 року включно, до припинення її діяльності працівниками правоохоронних органів.

Вказані роботи у відповідності з переліком, затвердженим Наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 №15, є роботами з підвищеною небезпекою.

В ході обшуку 16 лютого 2022 року гаражного приміщення під літерою Є по АДРЕСА_4 , проведеного за участі головного інспектора ВЗНСН Тернопільського РУ ГУ ДСНС України, були виявлені численні порушення, які становлять реальну загрозу загибелі людей, та настання інших тяжких наслідків, а саме:

-використання побутових електронагрівальних приладів без негорючих теплоізоляційних підставок та в місцях (приміщеннях);

-не надана декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, (порушення ст.57 Кодексу цивільного захисту України);

-не проведено ідентифікацію об`єкту та не узгоджено її з державним інспектором цивільного захисту та техногенної безпеки. Підстава: наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273 п.3.1.1, наказ МНС України від 23.02.2006р. №98 "Про затвердження Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів";

-не проведено ідентифікацію потенційно-небезпечного об`єкту. Підстава: Закон України від 18.01.2001р. №2245 "Про об`єкти підвищеної небезпеки", ст.9; постанова Кабінету Міністрів України від 11.07.2002р. №956 "Про ідентифікацію і декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки" НПАОП 0.00-3.08-02;

-не проведено розробку та складання плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій. Підстава: наказ МНС України від 15.08.2007р. №557 «Правила техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях» зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.09.2007р. за №1006/14273п. 3.1.1, НПАОП 0.00-4.33-99 "Положення щодо розробки планів локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій.", п.5.9;

-територія АЗС не забезпечена водовідведними лотками по периметру (порушення п. 10.1 Розділ 6 ППБУ, п.2.2.4 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 06 грудня 2005 року № 376, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 20 березня 2006 року за № 291/12165);

-по території гаражного приміщення розкидані недопалки від сигарет, розлиті залишки дизельного палива, які не посипані піском та не застосовані спеціальні хімічні речовини; використовувались електричні подовжувачі з пошкодженою ізоляцією; паливно-мастильні матеріали зберігались в пластиковій тарі (єврокуби, каністри); територія резервуарних парків (нафтобаз), насосних станцій для перекачування ЛЗР (легкозаймистих речовин) не огороджена з негорючих матеріалів не менше 2 м заввишки; наземні резервуари не пофарбовані білою (сріблястою) фарбою для запобігання дії сонячного проміння; (порушення п.9.2. Розділ 6 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014 «Правила пожежної безпеки в Україні»).

Крім цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що дизельне паливо є горючою легкозаймистою рідиною, роботи з яким відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, а також те, що встановлена ним міні автозаправна станція контейнерного типу належить до об`єктів підвищеної небезпеки, а роботи на такій проводяться з порушенням правил безпеки, а саме:

- відсутній належний протипожежний інвентар та засоби пожежогасіння, якими необхідно забезпечити міні-АЗС контейнерного типу (вимога п.п.2.10.16 НПАОП 63.2-1.13-87 та п.14 глави 1 розділу VТІ «Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів»);

-відсутні протоколи випробувань опорів ізоляції електричних мереж та електроустановок (п.13 глави 1 розділу IV «Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів»);

-відсутні протоколи випробувань опорів заземлення (п.10 глави 5 розділу IV «Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів»);

-відсутні нормативні акти з охорони праці, які регламентують безпечну експлуатацію міні-АЗС контейнерного типу та виконання робіт підвищеної небезпеки (положення, інструкції ст.13 Закону України «Про охорону праці»), будучи особою, яка зобов`язана дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на вказаному підприємстві - міні автозаправній станції контейнерного типу, в порушення вимог зазначених нормативно-правових актів з охорони праці забезпечив експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки та виконання робіт з підвищеною небезпекою, що в свою чергу створило загрозу загибелі людей, тобто вчинив кримінальне правопорушення.

Сукупність порушень вимог нормативно-правових актів правил безпеки створило реальну загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків для осіб, які працюють в безпосередній близькості до гаражного приміщення під літерою Є по вул.Залізнична 16 в м.Збараж Тернопільського району Тернопільської області.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, а також те, що вказані роботи є роботами з підвищеною небезпекою, ОСОБА_4 , будучи особою, яка зобов`язана дотримуватися правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, діючи зі злочинною необережністю, проявляючи бездіяльність та не виконуючи дії, спрямованих на дотримання вимог нормативних актів, що містять правила безпеки виконання відповідних робіт, не виконав дії, які міг і повинен був виконати.

Вищевикладене спричинило такі зміни в стані виробничих об`єктів, внаслідок чого виникла висока ймовірність початку дії шкідливих, потенційно небезпечних факторів, таких як витік палива, його загорання, вибух, руйнування споруд, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.191 КК України, як за ознаками співвиконавця у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та ч.1 ст.272 КК України, як за ознаками порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Під час досудового розслідування, а саме 16 серпня 2022 року, між начальником Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього за ч.2 ст.27, ч.3 ст.191, ч.1 ст.272 КК України. При цьому ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.191 КК України у виді обмеження волі на строк 03 (три) роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріально-відповідальним становищем у державних підприємствах, установах та організаціях на строк 01 (один) рік, а за ч.1 ст.272 КК України у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі строком на 03 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріально-відповідальним становищем у державних підприємствах, установах та організаціях на строк 01 (один) рік. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, встановивши іспитовий строк.

ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.2 та ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.27, ч.3 ст.191, ч.1 ст.272 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ч.2 та ч.5 ст.12 КК України, є кримінальним проступком та тяжким злочином, внаслідок яких шкода завдана виробничому структурному підрозділу «Локомотивне депо Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». Представник потерпілого ОСОБА_7 надав письмову згоду прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено під час досудового розслідування, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а їх умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_4 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314, 369, 371, 373, 374, 392, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 серпня 2022 року між начальником Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №598/1341/22.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.191, ч.1 ст.272 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст.27, ч.3 ст.191 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, що пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей у державних підприємствах, установах та організаціях на строк 01 (один) рік;

- за ч.1 ст.272 КК України у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк 03 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, що пов`язані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей у державних підприємствах, установах та організаціях на строк 01 рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 01 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Ігор ГУДИМА