Провадження № 1-кп/161/188/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 28 липня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів

судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002275 від 21.09.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню дитину, несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою збуту, у невстановленої досудовим розслідування особи при невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, у особливо великих розмірах, з метою її подальшого збуту на території м.Луцька та Луцького району.

Пiсля чого, ОСОБА_4 отримав координати з місцем знаходження особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, у вигляді «закладки» у ліcoсмузі неподалік с.Жидичин Луцького району Волинської області.

В подальшому, 21.09.2021 близько 15.50год. ОСОБА_4 забрав вказану «закладку» з особливо небезпечною речовиною, обіг якої заборонено PVP, у особливо великих розмірах (за координатами: 50.787987:25.323618), яку зберігав при собі, з метою збуту на відкритій ділянці місцевості, обабіч дороги сполученням Луцьк-Жидичин, до моменту виявлення та вилучення під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, працівниками поліції, а саме до 19.08год. 21.09.2021.

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CE-19/103-21/7936-НЗПРАП від 22.09.2021 надана на дослідження кристалічна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Mаса PVP становить 35,0952 г.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 35,0952 г, що відповідно до Таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, є особливо небезпечною психотропною речовиною у особливо великих розмірах.

ОСОБА_4 інкримінується незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Зачитав з аркуша паперу показання, в яких зазначив, що ніколи нікому не збував психотропні речовини, і не є збувачем таких речовин, просив детально розібратися, на підставі досліджених доказів, за обставин, які ставляться йому у вину. Також, зазначив, що він приїхав на велосипедах разом із ОСОБА_8 , щоб взяти закладок, і покурити « ОСОБА_9 », так як він і ОСОБА_10 раніше вживали ці речовини, тобто він керувався метою придбання психотропних речовин для власних потреб, без мети збуту. Та обставина, що ОСОБА_11 їхав з ним по закладку і знав, що вони її заберуть, і разом будуть курити, вказує на відсутність у його діях збуту психотропних речовин, що підтвердив ОСОБА_12 , будучи допитаним в якості свідка. Це все, що він може повідомити щодо обвинувачення, і більше нічого не бажає додати, у зв`язку із чим просив зупинити допит, щоб його поведінка не могла бути розцінена прокурором як спроба уникнути кримінальної відповідальності чи покарання. Просив ухвалити щодо нього справедливе рішення. Відмовився відповідати на запитання учасників судового розгляду.

Незважаючи на невизнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість в інкримінованому злочину повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Так допитаний безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 (працівник поліції) показав, що 21.09.2021 близько обіду разом із колегами здійснили виїзд на територію між с.Жидичин і м.Луцьк, де біля смітників було виявлено двоє осіб на велосипедах ОСОБА_4 та ОСОБА_14 . Провівши поверхневу перевірку (руками по одязі), у ОСОБА_4 в його кишені відчули згорток, останній повідомив, що це наркотики. Після чого, ОСОБА_15 показав переписку із продавцем у своєму телефоні та повідомив, що влаштувався на роботу «закладчиком». Спецзасобів до ОСОБА_4 він не застосовував, ОСОБА_15 залишався на місці за його наказом до приїзду СОГ. В подальшому приїхала слідчо-оперативна група, слідчий затримав ОСОБА_4 та склав протокол затримання, при цьому, до приїзду слідчого, згорток залишався в кишені ОСОБА_15 . Також свідок зазначив, що складав протокол огляду мобільного телефону.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що до нього та його товариша ОСОБА_17 під`їхали працівники поліції та попросили бути понятими. Вони поїхали у с.Жидичин. Приїхавши на місце побачили обвинуваченого ОСОБА_4 , який ніби то стояв у кайданках. На місці було чотири-п`ять працівників поліції. Впродовж години чекали на приїзд адвоката, після його приїзду почали проводити слідчу дію, яку фіксували на камеру. ОСОБА_4 нібито сказав, що пакетик належить йому. По закінченню слідчої дії вони підписали документи, зауважень до протоколу ні в кого не було.

Свідок ОСОБА_17 , будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні також за клопотанням захисту, фактично надав покази аналогічні із показами свідка ОСОБА_16 та показав, що затримання ОСОБА_4 та проведення слідчих дій відбувалося у присутності захисника. Затриманий перебував у кайданках. З карманів ОСОБА_4 вилучили пакетик та телефон. Зауважень до протоколу в учасників слідчої дії не було.

Показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 є чіткими, послідовними та дають змогу відтворити всі обставини кримінального правопорушення, які були до, на момент та після його вчинення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають й іншим доказам у справі.
Разом з тим, певні неточності в показаннях свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 щодо несуттєвих обставин, не є істотними та такими, які б свідчили про їхню неправдивість в загальному, такі показання є належними доказами в розумінні ст.85 КПК України. Більше того, такі обставини взагалі фактично не впливають на суть інкримінованого правопорушення в даному конкретному випадку.

Більше того, допитаний безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що ОСОБА_4 написав йому у «Телеграм» та запропонував безкоштовно поїхати покурити психотропну речовину. 21.09.2021 вони поїхали на велосипедах у с.Жидичин по закладку, однак закладки не було, після чого їх затримали працівники поліції. Свідок повідомив, що вживає заборонені предмети, раніше курив із ОСОБА_4 «PVP-альфа». Йому невідомо про те, як ОСОБА_4 замовив закладку. Того дня саме ОСОБА_15 мав дати йому покурити PVP, однак закладки на місці не було. Їх відразу затримали двоє чоловіків, одягли кайданки, обшукували, побили, однак щодо неправомірних дій працівників поліції в правоохоронні органи він не звертався.

Дослідженим в судовому засіданні протоколом затримання особи від 21.09.2021 в рамках кримінального провадження № 0002275, а також переглянутим безпосередньо в судовому засіданні відеозаписом встановлено, що у с.Жидичин на відкритій ділянці місцевості з координатами 50.787987; 25.323618 було затримано ОСОБА_4 слідчою ОСОБА_18 , яка роз`яснила затриманому його права. Затриманий, самостійно повідомивши, що має бути в нього 50гр. PVP, після чого з правої кишені куртки вийняв згорток, обмотаний ізолентою синього кольору, розгорнувши який, було виявлено полімерний пакет з кристалічною речовиною, яку поміщено в спецпакет «SUD1063844» та заклеєно липкою стрічкою, посвідчено підписами понятих та слідчого. З лівої кишені було вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x», чорного кольору. Поблизу затриманого було виявлено 7 полімерних трубочок, запакованих у папір, дві лампочки прозорі, липку стрічку червоного кольору. В ході проведення слідчої дії був присутній захисник, зауважень ніхто не висловлював.

Вилучені речі оглянуто, визнано речовими доказами у справі згідно постанов слідчого від 22.09.2021, оскільки вони відповідають критеріям речового доказу, визначеним ч.1 ст.98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 24.09.2021 накладено арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

При перегляді відеозапису слідчої дії не встановлено будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обвинуваченому, візуально не виявлено обставин (мова, пересування, стан одягу), які б дали суду прийти до висновку, що ОСОБА_4 перебуває під фізичним чи психологічним тиском працівників поліції. Не вказувалися такі обставини і стороною захисту в судовому засіданні. Таким чином, твердження свідка ОСОБА_14 про те, що вони були побиті, суд оцінює критично, оскільки будь-яких підтверджуючих даних про це матеріали справи не містять, а конкретні обставини справи, не дають підстав прийти до такого висновку.

Стороною захисту заявлено клопотання про визнання протоколу затримання недопустимим доказом, оскільки при затриманні ОСОБА_4 було порушено право на захист, при цьому відбулася фактично підміна слідчих (розшукових) дій.

За змістом ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу. Поліцейський для здійснення поверхневої перевірки особи може зупиняти осіб та/або оглядати їх, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа має при собі річ, обіг якої заборонено, чи обмежено, або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. Під час поверхневої перевірки речі або транспортного засобу особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей чи транспортного засобу.

Під час поверхневої перевірки речі особа повинна самостійно показати поліцейському вміст особистих речей, що і було зроблено. У свою чергу поверхнева перевірка в цьому випадку була способом виявлення забороненої речі, а після її виявлення було проведено затримання особи, яким зафіксовано її вилучення.

Суд встановив, що до обвинуваченого працівник поліції спочатку застосував превентивний поліцейський захід у виді поверхневої перевірки, під час якого обвинувачений добровільно повідомив про наявність в нього заборонених предметів, після чого була викликана слідчо-оперативна група, по приїзду якої слідчим складено протокол затримання, в ході якого виявлено і вилучено ряд предметів та особливо небезпечні психотропні речовини. При цьому, суд звертає увагу на те, що після виявлення забороненого предмета ОСОБА_4 змушений був залишатися поряд із уповноваженою службовою особою до приїзду СОГ, що з огляду на ст.209 КПК України можна вважати фактичним затриманням, однак наведене не впливає на законність слідчої дії (особистого обшуку затриманого) так як затримання ОСОБА_4 та особистий обшук відбулося за участі захисника, а в протоколі вказаний фактичний час затримання.

Частиною 5 ст.208 КПК України, передбачено що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Частина 3 ст.104 КПК України передбачає, що протокол складається з вступної частини, яка повинна містити також відомості і щодо всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії.

Таким чином, в протоколі повинні бути вказані всі особи, які присутні під час проведення слідчої дії, в даному випадку затримання та особистого обшуку, при цьому закон не зобов`язує вказувати в протоколі всіх осіб, які з тих чи інших причин опинилися на місці затримання, але не є учасниками слідчої дії.

Окрім того, ОСОБА_4 були роз`яснені його права, з якими він ознайомився, про що свідчить його підпис, був присутній захисник ОСОБА_19 , а тому твердження захисників в судовому засіданні про протилежне є необґрунтованими.

Критично суд оцінює і твердження сторони захисту про те, що мала місце така слідча дія як огляд місцевості, оскільки це спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

Отже, протокол затримання був складений із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, підписаний усіма учасниками, заперечень до протоколу від них не надходило, що підтвердили, допитані у судовому засіданні свідки, а тому підстав для визнання його недопустимим доказом у суду немає.

Таким чином, в суду відсутні підстави вважати, що майно вилучене з порушенням кримінальних процесуальних норм, оскільки затримання та особистий обшук проведені з дотриманням вимог ст.208 КПК України.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/103-21/7936-НЗПРАП від 22.09.2021 надана на дослідження кристалічна речовина, яка знаходилася в полімерному пакеті, який поміщено в полімерний пакет №SUD1063844, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP становить 35,0952 г.

Висновок експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів є науково-обґрунтованим та піддавати його сумніву в суду підстав немає. Не наведені такі підстави і учасниками кримінального провадження. Такий висновок суд бере до уваги та оцінює в сукупності зі всіма доказами у справі. Суд звертає увагу сторони захисту, що на експертизу надійшла волога кристалічна речовина білого кольору масою 46,6435г, а маса РVP в ній становила 35,0952г.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.10.2021 (реєстр.№2818т) надано дозвіл слідчому СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_18 на проведення негласної слідчої (розшукової) дії щодо ОСОБА_4 , починаючи з 12 жовтня 2021 року по 21 листопада 2021 року, а саме: зняття інформації з електронних інформаційних систем, з подоланням систем логічного захисту мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x», imei: НОМЕР_1 , який був вилучений у ОСОБА_4 .

На підставі доручення слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_20 від 22.10.2021 начальником УБН у Волинській області ДБН НП України ОСОБА_21 забезпечено виконання ухвали слідчого судді Волинського апеляційного суду від 12.10.2021.

На підставі постанов прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_5 , яка погоджена керівником Луцької окружної прокуратури ОСОБА_22 від 08.11.2021, 09.11.2021 розсекречено матеріальні носії секретної інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0002275 від 21.09.2021, а саме: протокол про результати проведення зняття інформації з електронних інформаційних систем №2482т/40-02/2021 від 05.11.2021; флешнакопичувач інв. №505т від 02.11.2021; ухвалу Волинського апеляційного суду №2818т від 12.10.2021, клопотання, доручення.

Протоколом про результати проведення зняття інформації з електронних інформаційних систем від 05.11.2021 встановлено, що в ході зняття інформації з електронних інформаційних систем з подоланням систем логічного захисту мобільного телефону марки «Xiaomi», яким користувався ОСОБА_4 , здобуто інформацію, що підтверджує незаконну діяльність у сфері збуту психотропних речовин ОСОБА_4 .

На підставі доручення слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_23 від 10.11.2021 працівникам УБН у Волинській області ДБН НПУ доручено дослідити інформацію, яка міститься на флеш-накопичувачі інв.№505т, отриманого при застосуванні технічних засобів фіксації під час проведення зняття інформації з електронних інформаційних систем щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та скласти відповідний протокол.

Протоколом огляду від 10.11.2021, який був проведений та оформлений з дотриманням вимог ст.ст. 104, 105, 223, 237 КПК України, встановлено, що старшим оперуповноваженим УБН у Волинській області ДБН НП України ОСОБА_13 проведено огляд флеш карки інв.№505нт, марки «Kingston» ємністю 64GB від 04.11.2021. Зокрема при відкритті вказаної флеш карти, наявна інформація про мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x», imei: НОМЕР_1 . У папці «Документи» виявлено інформацію, а саме наявність електронних копій документів на ім`я ОСОБА_24 , де також вказані номер закордонного паспорта громадянина України, місце проживання з датою народження. У папці «Изображения» виявлено інформацію, а саме: фотографію місцевості із зазначені на ній координати геолокації: широта 50.77367, довгота 25.374415 та описом фотографії із зазначенням точки місцезнаходження у вигляді викрутки; фотографію місцевості із зазначеній на ній координати геолокації: широта 59.686418, довгота 25.33684 та описом фотографії із зазначенням точки місцезнаходження у вигляді хрестика червоного кольору; фотографію місцевості із зазначені на ній координати геолокації: широта 60.780407, довгота 25.06369 та описом фотографії із зазначенням точки місцезнаходження у вигляді хрестика червоного кольору; фотографію місцевості із зазначеній на ній координатами геолокації: широта 50.787987, довгота 25.323618 та описом фотографії «альфа 50г» із зазначенням точки місцезнаходження у вигляді викрутки червоного кольору; фотографію місцевості із зазначеній на ній координатами геолокації: широта 50.755662, довгота 25.239301 та описом до фотографії із зазначенням точки місцезнаходження у вигляді викрутки червоного кольору; фотографії діалогів у додатку «Телеграм» між володільцем та невідомою особою під псевдонімом « ОСОБА_25 ».

Судом встановлено, що в телефоні наявні фотографії з зазначенням координат та описи до фото, а також в каналі «Телеграм» міститься переписка в завуальованій формі за день до затримання та в день затримання про розповсюдження та збут заборонених речовин, зокрема: «дай фото, скоро уже темнеет. А мне надо успеть поехать забрать и розложыть до темноты»; «дай фото я буду работать»; «лови фото. Тебе надо вес?; да; забирай. Снимай быстрей; Я погнав. Там 50 грам?; Жду отпиши как снимешь; Да(відповідь на запитання про масу)».

Стороною захисту також заявлено клопотання про визнання доказів за результатами НСРД недопустимими, оскільки сторона обвинувачення не дотрималася вимог ст.253 КПК України.

Суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє письмове повідомлення підозрюваного та його захисника про проведення щодо ОСОБА_4 негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки матеріали кримінального провадження містять лише відомості про їх ознайомлення з результатами НСРД у порядку ст.290 КПК України, що не є виконанням приписів ст.253 КПК України.

Разом з тим, вирішуючи питання про допустимість/недопустимість доказів, які були отримані в рамках негласних слідчих-розшукових дій, суд виходить з того, що захисник та підозрюваний при виконанні вимог ст.290 КПК України ознайомилися з всіма матеріалами кримінального провадження, що по своїй суті є очевидно більш інформативним ніж письмове повідомлення, яке передбачене ст.253 КПК України, а такі докази отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Таким чином, в цьому конкретному випадку, невиконання стороною обвинувачення вимог ст.253 КПК України, за умови виконання вимог ст.290 КПК України, та безпосереднього дослідження в судовому засіданні всіх доказів, не має наслідком порушення загальних засад кримінального провадження, таких як, право на захист, змагальність сторін, безпосередність дослідження показань, речей і документів, а тому такі докази необхідно визнати допустимими в розумінні ст.86 КПК України, оскільки вони отримані в порядку, встановленому цим Кодексом.

Окрім того, рапорт оперативного працівника від 21.09.2021 в розумінні статті 214 КПК України є лише повідомленням, яке було підставою для внесення відомостей до ЄРДР. При цьому, зі змісту рапорту вбачається, що були виявлені, а не вилучені, як вказував в дебатах захисник, пакунки з речовиною, при цьому маса речовини вказана орієнтовна, а не точна.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Тобто, короткий виклад не обов`язково має бути за змістом аналогічним письмовому повідомленні про підозру, в якому зокрема вже вказується стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Інші доводи захисників про незаконність проведених слідчих дій не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки такі докази є допустимими в розумінні ст.86 КПК України, а певні неточності щодо оформлення процесуальних документів, про які вказує сторона захисту, не є суттєвими та не можуть свідчити в загальному про недопустимість вказаних доказів, а тому, на думку суду, не є підставою для визнання таких доказів незаконними чи недопустимими.

Разом з тим, суд критично оцінює показання як обвинуваченого, так і показання свідка ОСОБА_14 (в тій частині, де вони суперечать письмовим доказам та показанням інших свідків), вважає їх неспроможними, наданими з метою уникнення відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони є суперечливими навіть між собою та спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами, а також показаннями інших свідків, які є послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, наявним у матеріалах провадження й дослідженим в судовому засіданні.
Про умисел на збут психотропної речовини можуть свідчити, зокрема, такі обставини, як момент виникнення відповідного умислу, придбання та зберігання, надмірна для вживання однією особою кількість вилученої речовини, вжиття додаткових заходів конспірації своєї діяльності, спосіб та засоби оплати за психотропну речовину, відсутність захворювань, пов`язаних з вживанням наркотичних засобів чи психотропних речовин, показання свідків про намір обвинуваченого пригощати цими речовинами тощо.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №294 від 21.10.2021 у ОСОБА_4 ознак будь-якого психічного захворювання, а рівно-тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення чи в даний час не виявилося і не виявляється. Він міг і може усвідомлювати свої дії/бездіяльність/ і керувати ними. У ОСОБА_4 на даний час відсутні ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин (наркоманії). Застосування примусових заходів медичного характеру та примусового лікування в даний час не потребує, тобто ОСОБА_4 є осудним, а даних про те, що останній вживає психотропні речовини не встановлено.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 мав на меті саме збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, оскільки це підтверджується кількістю вилученої речовини, яка є надмірною для вживання однією особою, способом її придбання, вживанням заходів для конспірації своєї діяльності. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений не перебував на обліку у лікаря-нарколога та не був особою, яка постійно вживає наркотичні або психотропні речовини. Протоколом огляду мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi 4x» доведено, що в переписці у програмі «Телеграм» обвинувачений ОСОБА_4 обговорює з іншим користувачем саме умови та способи розповсюдження заборонених речовин, а саме швидкого отримання та збуту 50грам забороненої речовини (саме така маса і була вилучена в обвинуваченого). Більше того, і сам свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив про те, що обвинувачений мав його пригостити PVP, що вже може кваліфікуватися як збут.

Досліджені в судовому засіданні докази сторони захисту були відкриті стороні обвинувачення в порядку ст.290 КПК України, про що вказує подане суду повідомлення від 25.04.2022.
Так з переглянутого в судовому засіданні CD-диску з відеозаписом подій (доказ сторони захисту) встановлено, що вся інформація подається виключно журналістами, при цьому залишається невідомим те, хто саме робив відео зйомку, на якій є ОСОБА_4 . Тобто будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували версію сторони захисту, чи спростовували версію сторони обвинувачення, при перегляді відеозаписів судом не встановлено, а клопотань про допит в судовому засіданні ОСОБА_26 , який надавав інтерв`ю, чи інших осіб сторона захисту не заявляла.
Сукупність досліджених доказів дала суду можливість поза розумним сумнівом спростовувати версію сторони захисту про непричетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, чи про неправильну кваліфікацію. Така стратегія захисту, на думку суду, є нічим іншим, як способом уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності
Згідно з ст. 94 КПК України суд, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підстав для визнання недопустимих доказів, які подані стороною обвинувачення, суд не вбачає, оскільки такі докази зібрані та отримані в порядку, передбаченому КПК України, будь-яких істотних порушень прав та свобод людини при цьому не виявлено.

Таким чином, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію дій або перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, судом не встановлено.

За таких обставин, суд, оцінивши кожний доказ та сукупність зібраних доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.307 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ч.2 ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає міцні соціальні зв`язки, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність тяжких наслідків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше несудимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризувався за місце навчання, має постійне місце проживання, за яким також позитивно характеризується, одружений, на його утриманні малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_3 , інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, після звільнення з під варти сприяв українській армії.
На підставі викладеного, враховуючи пом`якшуючі обставини, які, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також беручи до уваги обставини його вчинення, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого (вік, характеристики, активну поведінку після зміни запобіжного заходу), суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи строк покарання, передбачений санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, зважаючи на те, що суспільно небезпечні наслідки у виді передачі відповідної особливо небезпечної психотропної речовини кінцевим покупцям не настали, приходить до висновку про можливість та необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, який є умисним та корисливим, з огляду також і на той факт, що поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей і становить реальну загрозу здоров`ю населення та генофонду нації, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення такого розміру покарання, при якому можливе застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Разом з тим, оскільки обвинуваченим злочин був вчинений з метою збагачення, суд не вбачає підстав для незастосування додаткового покарання, яке передбачене санкцією ч.3 ст.307 КК України.

На глибоке переконання суду, призначене покарання, яке необхідно відбувати реально, є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Строк відбуття покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередній особисте зобов`язання, з метою запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду, при цьому підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, з огляду на процесуальну поведінку останнього.
Окрім того, суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченого термін його перебування під вартою у відповідності до вимог ст.72 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_4 .

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 24.09.2021, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

-полімерний пакет з кристалічною речовиною, яку поміщено в спеціальний пакет № SUD 1063844, 7 запакованих полімерних трубок, дві прозорі лампи, згорток ізоленти червоного кольору, які вилучено та поміщено в полімерний пакет №INZ3015602, які передано до камери схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області, знищити;

-мобільний телефон марки «Xiomi» моделі «Redmi 4x» імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_1 , з сім-картою номер НОМЕР_3 , які поміщено в полімерний пакет №SUD1063845, які передано до камери схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області, який належить ОСОБА_4 , конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 3089 (три тисячі вісімдесят дев`ять) гривень 16 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Зарахувати ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.72 КК України, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.09.2021 по 28.02.2022, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий