Справа № 530/657/22
Провадження № 1-кп/529/91/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
особи щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадження № 0000084 стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м..Зіньків Полтавської області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, інваліда 2 групи, в силу ст.89 КК не судимого,
у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
встановив:
Прокурор Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000084 щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, який згідно ухвали Полтавського апеляційного суду направлений для розгляду до Диканського районного суду Полтавської області.
Під час розгляду клопотання встановлено, що у жовтні 2021 (точної дати не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись в лісосмузі на околиці с.Підозірка Полтавського району Полтавської області, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, виявив одну дикоростучу рослину коноплі, з якої зірвав листя, тим самим незаконно придбавши їх, після чого переніс її під міст по АДРЕСА_1 , де шляхом подальшого висушування і подрібнення незаконно виготовив речовину рослинного походження, яку в подальшому там і зберігав, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 19.372г., яку ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі в лівому кармані куртки без мети збуту.
04.06.2022 близько 10 год. 30 хв. у ОСОБА_5 на території парку ім.Братів Зерових, що розташований по вул.Парковій в м.Зіньків Полтавської області, працівниками ДОП СП ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, під час складання матеріали про адміністративне правопорушення, в ході поверхневого огляду, виявлено в лівому кармані куртки поліетиленовий згорток з речовиною, яка згідно висновку експерта, являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою у перерахунку на суху речовину 19.372г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Зазначеними діянням ОСОБА_5 вчинив у стані неосудності суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 227 від 19.07.2022, ОСОБА_5 виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості (олігофренія в ступені вродженого недоумства) із значними порушеннями поведінки. Ступінь розумової відсталості з порушенням поведінки у ОСОБА_5 є такий, що позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.
ОСОБА_5 підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Захисник також вважав за можливе застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру визначені експертами.
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Вказав, що дійсно минулого року у лісосмузі знайшов рослину коноплі, яку він зірвав, висушив та заховав спочатку до сараю, а потім переніс під міст в с.Підозірка. Використовував коноплю для куріння. Влітку цього року під час перебування в парку м.Зіньків він також курив коноплю, після чого до нього підійшли працівники поліції та в ході поверхневого огляду побачили у нього пакет з подрібненою речовиною, який був у нього в кишені. Вину визнає, розкаюється у вчиненому.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.
Вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України підтверджено дослідженими судом в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 04.06.2022 з іототаблицею;
- рапортами працівників поліції;
- висновком експертизи наркотичних засобів від 22.06.2022;
- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним від 28.06.2022;
- постановою про визнання речовими доказами.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведено повністю.
Відповідно до норм ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Частиною 1 ст. 503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Відповідно до акта судово-психіатричного експерта № 227 від 19.07.2022 ОСОБА_5 , виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості (олігофренія в ступені вродженого недоумства) із значними порушеннями поведінки. Ступінь розумової відсталості з порушенням поведінки у ОСОБА_5 є такий, що позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.
ОСОБА_5 підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості із значним порушенням поведінки, яке зумовлює неосудність ОСОБА_5 і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.
Отже, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.
Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Суд при визначенні виду і міри примусового заходу медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_5 та рекомендації експертів про тип лікувального заходу, але також і його відношення до вчиненого, дані про його особу. При цьому будь-яких доказів, які б давали підстави суду застосувати інший примусовий захід медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , надано не було.
Враховуючи викладене суд дійшов до переконання, що мало місце суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_5 в стані неосудності, тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532 КПК України, ст.94 КК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000084 щодо вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліда 2 групи, примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 1132 грн. 68 коп.
Речові докази: канабіс загальною масою у перерахунку на суху речовину 19,372г, упакований в полімерний сейф пакет, який зберігається в кімнаті речових доказів ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_1