Провадження № 1-кс/344/4181/22
У Х В А Л А
19 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що слідчими П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368 від 06.03.2022 за ч.4 ст.27, ч.7 ст.111-1, ч.3 ст.436-2 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється групою прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора та Івано-Франківської обласної прокуратури. Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Верховної Ради України від 06.03.2003 № 629-IV «Про обрання суддів» ОСОБА_4 безстроково призначено на посаду судді місцевого Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим. Постановою Верховної Ради України від 12.05.2011 № 3336-VI його обрано на посаду судді Київського апеляційного господарського суду. Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.07.2019 № 1815/0/15-19 ОСОБА_4 переведено з посади судді Київського апеляційного господарського суду на посаду судді Північного апеляційного господарського суду. ОСОБА_4 здійснює функцію представника влади та є службовою особою. Будучи службовою особою, ОСОБА_4 вчинив виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, за наступних обставин. Так, Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 постановлено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Декларацією про державний суверенітет України від 16.07.1990, на якій ґрунтується зазначений Акт, визначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V цієї Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Нормами ст. ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України. У березні квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей, Автономної Республіки Крим розпочалася збройна агресія Російської Федерації з неоголошених і прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на зміну меж території України, насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні. Надалі, 24.02.2022, збройна агресія Російської Федерації переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України. Зазначену обставину визнано в преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан. Під час збройної агресії підрозділи збройних сил та інші силові відомства Російської Федерації, а також створені, підпорядковані, керовані та фінансовані нею іррегулярні незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців здійснювали та здійснюють окупацію частини території України, невибіркові бомбардування об`єктів цивільної та військової інфраструктури, масові вбивства цивільного населення, блокади морських та річкових портів України, шляхів судноплавства, напади на сухопутні, морські та повітряні підрозділи Сил оборони України, катування та вбивства військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань. Таким чином, дії підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих нею іррегулярних незаконних збройний формувань, озброєних банд та груп найманців, мають усі ознаки збройної агресії. Суддя ОСОБА_4 має вищу юридичну освіту, тривалий стаж роботи у галузі права, мав доступ до загальнодержавних засобів масової інформації, а тому не міг не розуміти протиправність збройної агресії Російської Федерації розпочатої у 2014 році, яка 24.02.2022 переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл., після неспровокованого та повномасштабного збройного нападу Російської Федерації на Україну в особистому спілкуванні в період з 06.04.2022 до 12.04.2022 неодноразово заперечував факти збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, яка продовжилась у 2022 році, визнавав правомірною окупацію частини території України у Запорізькій та Херсонській областях. Так, 06.04.2022 ОСОБА_4 у с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл., під час телефонної розмови, звертаючись до громадянина України ОСОБА_5 , визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України, висловлювався за продовження окупації цієї території та проти звільнення окупованих території Силами оборони України, говорячи таке: «Главное, чтобы они так обратно не вернулись, как у нас. Тогда тебе придется к нам домой, в Крым». Діючи повторно, 09.04.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл., під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_5 визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією частини території України, схвалював відомі йому плани Російської Федерації утворити на окупованій території Запорізької області, де проживав ОСОБА_5 , так званий «Кримсько-Херсонський» окупаційний округ, зокрема висловлюючи таке: «Так что, а у вас там, я смотрю, что какой-то будет Крымско-Херсонский административный округ? Хозяйственный округ, что-то вот такое», «я не знаю, как оно будет, но я думаю, что вашему региону все равно это нормально», «ваш регион жил за счет сельхозпродукции, которая отправлялась на Крым и Россию», «и сейчас, если вам откроют свободную эту, то это нормально будет». Крім того, діючи повторно, 11.04.2022 ОСОБА_4 перебуваючи в с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл. під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_5 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території у смт Мирне Мелітопольського р-н Запорізької обл., визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією цієї частини України, називаючи її Росією: «Нет ну я понимаю, что у вас там в России все в первую очередь». Діючи повторно, 12.04.2022 знаходячись у с. Гореничі Бучанського району Київської області під час телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_5 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території смт Мирне Мелітопольського р-н Запорізької обл., визнавав правомірною тимчасову окупацію Російською Федерацією цієї частини України, називаючи її Росією: «Ну, у вас в России тепле, конечно». Висловлював бажання, щоб такої території ставало більше, а її кордони були ближчими до місця проживання ОСОБА_4 , тобто до Київської області. Так, ОСОБА_4 спілкуючись із ОСОБА_5 , визнавав правомірним встановлення представниками окупаційної адміністрації Російської Федерації пунктів пропуску між тимчасово окупованою частиною території України та її неокупованою частиною, а також закликав до подальшої окупації території України: «Пункты пропуска ставьте, а еще лучше поближе, поближе». При цьому, ОСОБА_4 нехтуючи складеною ним присягою судді Українському народові, нівелюючи героїчне протистояння Українського народу державі агресору, а саме Російської Федерації, вчинив підбурювання до колабораційної діяльності, тобто до добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, за таких обставин. У березні квітні 2014 року в населених пунктах Луганської та Донецької областей, Автономної Республіки Крим розпочалася збройна агресія Російської Федерації з неоголошених і прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, спрямованої на зміну меж території України, насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні. Надалі, 24.02.2022, збройна агресія Російської Федерації переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України. Зазначену обставину визнано в преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введено воєнний стан. Під час збройної агресії підрозділи збройних сил та інші силові відомства Російської Федерації, а також створені, підпорядковані, керовані та фінансовані нею іррегулярні, незаконні збройні формування, озброєні банди та групи найманців, здійснювали та здійснюють окупацію частини території України, невибіркові бомбардування об`єктів цивільної та військової інфраструктури, масові вбивства цивільного населення, блокаду морських та річкових портів України, а також шляхів судноплавства, напади на сухопутні, морські та повітряні підрозділи Сил оборони України, катування та вбивства військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань. Саме у такий спосіб, у березні 2022 року, силовими відомствами Російської Федерації захоплено частину території Запорізької області, де створено самопроголошені органи, які узурпували виконання владних та правоохоронних функцій, у тому числі, так звану «полицию». Суддя ОСОБА_4 має вищу юридичну освіту, на підставі ст.57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» набув повноважень судді склавши присягу Українському народові, має тривалий стаж роботи у галузі права, мав доступ до загальнодержавних засобів масової інформації, а тому не міг не розуміти протиправність повномасштабного збройного вторгнення Російською Федерацією на суверенну територію України. Незважаючи на це, ОСОБА_4 , знаходячись у с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл., після неспровокованого та повномасштабного збройного нападу Російської Федерації на Україну, в особистому спілкуванні, з метою підбурювання до колабораційної діяльності закликав та спонукав громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території в смт Мирне Мелітопольського р-н Запорізької обл., до добровільного зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території з метою встановлення і зміцнення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території України та виконання ним функцій представника окупаційної влади Російської Федерації з метою недопущення контролю української влади на території Запорізької області. Діючи умисно, з мотивів негативного ставлення до Українського народу, Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів України, які протидіють збройній агресії Російської Федерації, ОСОБА_4 , 05.04.2022, перебуваючи на території с. Гореничі Бучанського р-ну Київської обл, в телефонній розмові звертаючись до громадянина України ОСОБА_5 , висловлював останньому власне вкрай негативне ставленням до держави України, занепокоєння подальшим визволенням Збройними Силами України тимчасово окупованої території Запорізької області, та водночас закликав і спонукав ОСОБА_5 зайняти посаду в так званій «милиции» на тимчасово окупованій території Запорізької області. Так, під час вказаної розмови з ОСОБА_5 , який перебував на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, ОСОБА_4 підбурював останнього зайняти посаду в так званій «милиции» на тимчасово окупованій території Запорізької області: «хайль Гитлер, а ты что в милицию не идешь там на работу», «а че? Там собирают всех», «а, я думал, ты уже там начальником милиции устроился, там кадровое голодание», «да, ты с опытом работы, надо делать карьеру, главное чтоб они так обратно не вернулись как у нас». 14.09.2022 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, який народився у м. Судаку, АР Крим, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаними фактами повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених, ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1, ч. 3 ст. 436-2 КК України. Чинним Кримінальним кодексом України передбачено, що дії, передбачені ч. 4 ст. 27, ч. 7 ст. 111-1 КК України караються позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Крім того, згідно Кримінального кодексу України, дії, передбачені ч.3 ст.436-2 КК України караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Відповідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №307615110 від 17.08.2022, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є власником наступного нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0199, площею 0.12 га; земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0048, площею 0.12 га; земельної ділянки з кадастровим номером :06:008:5022, площею 0.12 га; житлового будинку площею 214, 5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24). Крім того, згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області №31/9-2912 від 16.09.2022, у власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває автомобіль марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER,, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 . З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, який суд може призначити підозрюваному ОСОБА_4 за результатами розгляду даного кримінального провадження у суді, враховуючи обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри у даному кримінальному провадженні, тяжкість інкримінованих злочинів, виникла необхідність накласти арешт на належне ОСОБА_4 майно, а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0199, площею 0.12 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0048, площею 0.12 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:5022, площею 0.12 га;

- житловий будинок площею 214, 5 кв.м, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24);

- автомобіль марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER, номер кузова НОМЕР_3 .

Слідчий просив розглянути клопотання без його участі, підтримуючи вимоги клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Постановою Генерального прокурора ОСОБА_6 від 18.08.2022 замінено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000368 від 06.03.2022.

11.08.2022 складено висновок експерта №261/1 щодо дослідження текстових відтворень усних розмов, які містяться у протоколах за результатами проведення негласної слідчої дії.

14.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.7 ст.111-1, ч.3 ст.436-2 КК України.

Кримінальним кодексом України передбачено, що дії, передбачені ч.4 ст.27, ч.7 ст.111-1 КК України караються позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Крім того, згідно Кримінального кодексу України, дії, передбачені ч.3 ст.436-2 КК України караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №307615110 від 17.08.2022, ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером :05:009:0199, площею 0.12 га; земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0048, площею 0.12 га; земельної ділянки з кадастровим номером :06:008:5022, площею 0.12 га; житлового будинку площею 214, 5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

Згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області №31/9-2912 від 16.09.2022, за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано 12.01.2022 транспортний засіб марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER,, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, який суд може призначити підозрюваному ОСОБА_4 за результатами розгляду кримінального провадження у суді, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для задоволення заявленого клопотання.

Таким чином клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
клопотання задовольнити.

Накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :05:009:0199, площею 0.12 га, земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0048, площею 0.12 га, земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:5022, площею 0.12 га, житловий будинок площею 214,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), автомобіль марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER, номер кузова НОМЕР_3 , до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1