Справа №463/4615/22
Провадження №1-кп/463/464/22
УХВАЛА
про закриття кримінального провадження

01 липня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002324 від 31 липня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України, -

в с т а н о в и в:

прокурор як сторона кримінального провадження 28 червня 2022 року звернулась з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002324 від 31 липня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України, з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Подане клопотання мотивує тим, що як встановлено досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження за адресою: м. Львів, вул. Опришківська, 6/8, було розташоване та фактично здійснювало господарську діяльність державне підприємство Львівське виробниче хіміко-фармацевтичне об`єднання «Львівфарм». На території даного підприємства знаходився об`єкт захисна споруда цивільного захисту №48948 (протирадіаційна споруда у редакції Закону України «Про приватизацію державного майна» на момент вчинення правопорушення (надалі сховище), яке за інвентаризаційними даними рахувалось як «Склад цивільної оборони (Склад ЦО)», площею 607,9 кв.м., що позначене на план-схемі у технічній документації під літ. «О-3». 28 січня 1992 року рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 63 зареєстровано відкрите акціонерне товариство «Галичфарм» () (далі АТ «Галичфарм»), створене на базі Львівського виробничого хіміко-фармацевтичного об`єднання «Львівфарм». У відповідності до статуту АТ «Галичфарм» (), зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 63 від 28 січня 1992 року, засновником даного акціонерного товариства був Фонд державного майна України. У подальшому, 16 травня 2000 року посадовими особами АТ «Галичфарм» () з метою оформлення права власності на об`єкти нерухомості, що перебували у віданні зазначеного товариства, цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було подано до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради відповідну заяву разом із додатками, у т.ч. документацією для оформлення права власності на згадане вище сховище №48948, яке у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного майна» (у редакції на момент вчинення правопорушення) приватизації не підлягало. У положенні про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженому рішенням виконавчого комітету ЛМР №351 від 2 липня 1999 року, на підставі якого винесено вказане вище розпорядження, не передбачено оформлення права власності на об`єкти, передані у власність акціонерних товариств відповідно до рішення органу приватизації про приватизацію державного майна. Натомість у даному положенні (п. 16) зазначено, що в окремих випадках, не передбачених цим положенням, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводиться за рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради, такого рішення не було. Крім того така приватизація була можлива без рішення виконавчого комітету Львівської міської ради в 2006 році згідно Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна затвердженого рішенням виконкому від 23 березня 2006 року №394. У 2015 році слідством дії ОСОБА_4 було кваліфіковано за ст. 364 ч. 2 КК України та оголошено підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення. Будучи допитаним на досудовому слідстві ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав та повідомив, що дійсно готував проект розпорядження про оформлення права власності на об`єкти нерухомості для АТ «Галичфарм». На початку травня 2000 року від АТ «Галичфарм» приходив представник ОСОБА_6 з питанням оформлення права власності на об`єкти майнового комплексу АТ «Галичфарм». ОСОБА_5 роз`яснив йому процедуру та порядок оформлення права власності та вказав перелік необхідних документів для цього, зокрема наказ фонду держмайна про приватизацію, перелік нерухомого майна яке передається при приватизації затверджений фондом держмайна, наказ фонду про завершення приватизації, установчі документи, технічну документацію тощо. З перелічених документів ОСОБА_6 приніс наказ про завершення приватизації. Наказу фонду держмайна про приватизацію та переліку переданого майна, затвердженого фондом держмайна він не приніс та повідомив що такого переліку немає, а є перелік наданий Держкоммедбіопром, копію якого він надав. Вивчаючи надані документи ОСОБА_5 помітив об`єкти на які не було технічної документації та навпаки технічну документацію на об`єкти, яких не було в переліку, на що ОСОБА_6 доніс наказ АТ «Галичфарм» про зміну назв приміщень та будівель. Проект розпорядження разом з документами передавався начальнику відділу приватизації. Після візування ці документи підшивались та передавались далі для візування у юридичний та організаційно-господарський відділ. Після візування документи подавались на підпис до голови адміністрації. Згідно показань голови адміністрації ОСОБА_7 розпорядження він підписував після його візування відповідними відділами та через свою завантаженість у роботі обмежився лише прочитанням переліку об`єктів, які підлягали оформленню права власності та не побачивши там нічого незаконного схвалив розпорядження з наступною видачею свідоцтва про право власності. Начальник відділу приватизації ОСОБА_8 на час проведення досудового розслідування помер.

Прокурор вказує, що за наслідками розслідування 30 вересня 2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції 2001 року) скеровано в порядку ст.291 до Личаківського районного суду м. Львова для розгляду, однак під час підготовчого засідання ОСОБА_5 заперечив свою вину у вчиненому та просив обвинувальний акт повернути прокурору, про що подав відповідне клопотання. Ухвалою суду від 10 лютого 2016 року обвинувальний акт як такий, що не відповідає п.5 ч.2 ст.291 КПК України повернуто прокурору, зокрема через невідповідність правової кваліфікації щодо часу вчинення злочину, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який мав місце в червні 2000 року, тобто ще до набрання чинності КК України в редакції 2001 року. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області рішення суду першої інстанції залишено без змін. 21 квітня 2016 року обвинувальний акт надійшов на адресу місцевої прокуратури. За результатами розслідування процесуальним прокурором винесено постанову про закриття кримінального провадження (щодо особи) у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. 5 серпня 2016 року прокуратурою області винесено постанову про скасування постанови про закриття даного кримінального правопорушення.

Відтак, 23 серпня 2016 року процесуальним прокурором винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень №0002139 за підозрою вчинення ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України з кримінальним провадженням №0002324 та присвоєно єдиний №0002324. Згідно функціональних обов`язків завідуючого відділом приватизації до його обов`язків входило здійснення контролю за веденням справ по приватизації житла та визначення законності підстав на приватизацію житла. Згідно функціональних обов`язків завідуючий юридичним відділом ОСОБА_9 ніс відповідальність за відповідність чинному законодавству, розпоряджень та інших правових документів, що ним візуються без застережень та зауважень. У разі невідповідності чинному законодавству проектів правових документів, що подаються на підпис керівництву адміністрації, завідуючий юридичним відділом не візуючи проекти цих документів, дає відповідний висновок з пропозиціями про законний порядок вирішення питань, що розглядаються. Якщо така невідповідність виявлена лише в окремій частині документу, то він візується на стадії його підготовки до розгляду із вказаними зауваження та пропозиціями. Згідно розподілу обов`язків між головою, заступниками голови та керуючим справами Личаківської районної адміністрації, в межах своїх повноважень голова адміністрації захищає державні інтереси, забезпечує виконання вимог законодавства, рішень органів державної влади, місцевого самоврядування, керування цивільною обороною на території району та захист державних інтересів тощо. Таким чином перевірка законності поданих документів входила до компетенції даних службових осіб, а не ОСОБА_5 . Згідно показів ОСОБА_7 в нього були функції загального керівництва цивільною обороною в районі на випадок військових дій. По цивільній обороні було створено штаб цивільної оборони в нього входили представники різних підрозділів району які відповідали за бомбосховища, за транспорт, харчування, підвіз води тощо. Проведено допит ОСОБА_10 , який повідомив що з 1998 року по 2005 року працював у Личаківській районній адміністрації на посаді завідуючого організаційно-господарського відділу. В його функціональні обов`язки щодо розпорядчих документів входила перевірка наявності документів, посилання на які були у тексті розпорядження, зшиття розпорядження та подача його на підпис голові адміністрації. ОСОБА_10 ставив візу на розпорядженні останнім після того, як його підготував відділ приватизації житла та завізували його керівники юридичного відділу та відділу приватизації. До матеріалів провадження долучено розпорядження Личаківської районної адміністрації №648 від 22.06.2000 з відповідними документами, що стали підставою для його винесення. Згідно показів представника потерпілого ОСОБА_11 об`єкт цивільної оборони сховище № НОМЕР_1 (інвентаризаційний номер 4292), що розташоване на території ПАТ «Галичфарм» належав до державної власності. ФДМУ виступав засновником АТ «Галичфарм». Процедура переходу сховища до приватної власності відбулася без відома ФДМУ. Згідно показів ОСОБА_9 опрацьовували документи відповідні служби, після підготовки документів для підпису вони поступали в юридичний відділ для їх перевірки та візування. В разі наявності в юридичного відділу невідповідності розпорядження чинному законодавству, він писав свої зауваження або не ставив свою візу. В даному випадку документи були завізовані всіма відповідними службами. Згідно показів працівника ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» ОСОБА_12 , який пройшов навчальні курси в управлінні цивільної оборони для проведення обмірювальних робіт на об`єктах цивільної оборони, та який проводив обмірювальні роботи та обрахунок площ даного сховища для виготовлення технічної документації- розташоване на території цілісного майнового комплексу ПАТ «Галичфарм» позначених на поверховому плані під літерами «О-3», є герметичною захисною спорудою, призначеною для захисту людей практично від усіх можливих факторів ураження, зокрема ядерного удару, негативного впливу небезпечних хімічних та радіоактивних речовин, стихійних лих, різноманітних засобів ураження тощо та являється протирадіаційною спорудою.

Згідно інформації Департаменту з питань цивільного захисту ЛОДА зазначене сховище є сховищем III класу яке в тому числі виконує і протирадіаційну функцію. Таку ж інформацію надав Львівський державний університет безпеки життєдіяльності (ДБН В. 2.2.5-97 «Будинки і споруди. Захисні споруди цивільної оборони»). У даному провадженні проведено товарознавчу та будівельно-технічну експертизу.

Крім того обвинувальний акт відносно колишнього завідувача юридичним відділом Личаківської районної адміністрації ОСОБА_9 за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України в порядку ст. 291 КПК України скеровано для розгляду в Личаківський районний суд м. Львова. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 23 лютого 2022 року закрито кримінальне провадження щодо начальника юридичного відділу ОСОБА_9 у зв`язку із його смертю.

Колишньому голові Личаківської районної адміністрації ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України в межах цього кримінального провадження. Однак, досудовим слідством встановлено, що перевірка наявності підстав для оформлення права власності на будівлі та споруди майнового комплексу, відповідності документів вимогам чинного законодавства, а також підготовка проекту відповідного розпорядження здійснювалася не головою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7 , а іншими уповноваженими працівниками Личаківської районної державної адміністрації. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що під час досудового слідства проведено весь комплекс слідчих та оперативних заходів, однак не доведено факту невиконання або неналежного виконання безпосередньо головою Личаківської районної державної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_7 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що призвело б до заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб першим заступником керівника Львівської місцевої прокуратури №1 винесено постанову про закриття кримінального провадження (щодо особи) на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Відтак прокурор вказує, що в ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення та встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, однак, підстав для повідомлення іншим особам про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України в порядку, визначеному п. 3 ч.1 ст. 276 КПК України, не встановлено. У зв`язку з наведеним та оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364 КК України відноситься до тяжких злочинів, а ч. 2 ст. 367 КК України відноситься до нетяжких злочинів, строк для притягнення особа за вчинення таких до кримінальної відповідальності минув, подане клопотання просить задовольнити та закрити кримінальне провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала з мотивів, викладених у такому, просила задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, оглянувши представлені матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. Закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Так з матеріалів клопотання вбачається, що Львівським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002324 від 31 липня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України.

28 вересня 2015 року у даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_5 , водночас постановою прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 від 29 серпня 2016 року кримінальне провадження №0002324 в частині вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Також 14 липня 2016 року у кримінальному провадженні №0002139 від 23 червня 2016 року, яке було об`єднано до провадження №0002324, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_7 , водночас постановою першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_13 від 19 лютого 2018 року кримінальне провадження №0002324 в частині вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, було також закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Окрім того ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2022 року було закрито виділене кримінальне провадження №0002366 від 15 липня 2016 року щодо ще одного фігуранта даних кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , що обвинувачувався за ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку з його смертю.

Відтак з наведеного вбачається, що на даний час в кримінальному провадженні №0002324 від 31 липня 2015 року за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України інших осіб, причетних до вчинення даних кримінальних правопорушень не встановлено та відтак жодній особі про підозру про вчинення таких не повідомлено. При цьому кримінальне провадження за ч. 2 ст. 364 КК України стосувалось безпосередньо ймовірних незаконних дій ОСОБА_5 , а ч. 2 ст. 367 КК України загалом посадових осіб Личаківської РА ЛМР, у зв`язку з прийняттям розпорядження №648 від 22 червня 2000 року.

У відповідності до санкції ч. 2 ст. 364 КК України, зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

А згідно з санкцією ч. 2 ст. 367 КК України, службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, якщо вона спричинило тяжкі наслідки, - карається позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

За правилами, визначеними ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

З врахуванням наведеного кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України відноситься до тяжких злочинів, а передбачене ч. 2 ст. 367 КК України до нетяжких злочинів. Окрім того з врахуванням положень КК України, чинних на час внесення відомостей про дані кримінальне правопорушення до ЄРДР, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, було злочином середньої тяжкості.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Враховуючи наведене вище та те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України відноситься до тяжких злочинів, а передбачене ч. 2 ст. 367 КК України до нетяжких злочинів, днем вчинення даних кримінальних правопорушень відповідно до матеріалів клопотання є 22 червня 2000 року, відтак строк давності притягнення осіб до відповідальності за такими на даний час закінчився, а тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та відтак наявні правові підстави для задоволення клопотання та закриття кримінального провадження судом.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 372, 392, 395, 532 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002324 від 31 липня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України - закрити у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1