Номер провадження № 1-кп/201/432/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 08 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000760 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

-06.11.2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі до ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік;

-31 березня 2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, на підставі до ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки;

-08 вересня 2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі до ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки;

-17 листопада 2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі до ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки;

-02 грудня 2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки;

-20 грудня 2021 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 07 вересня 2021 року приблизно о 08 годині 45 хвилин, знаходячись за адресою: м. Дніпро, Катеринославський бульвар, 1, в супермаркеті «Сільпо» магазин №206, побачив на торгівельному стелажі продукти харчування, а саме:

- шоколад Villars Чорний Мигдаль, 300 г. у кількості 2 одиниць, вартістю 518 гривень 00 копійок за 2 одиниці;

- шоколад Villars молочний фундук 300 г., у кількості 1 одиниці, вартістю 259 гривень 00 копійок;

- шоколад Villars молочна нуга 180 г., вартістю 144 гривні 00 копійок;

- шоколад Villars чорний фундук 180 г., вартістю 144 гривні 00 копійок;

- шоколад Villars чорний мигдаль 180г., вартістю 144 гривні 00 копійок, які належать ТОВ «Сільпо Фуд», які він визначив як об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв з прилавку вищевказаного магазину продукти харчування, а саме: шоколад Villars Чорний Мигдаль, 300 г. у кількості 2 одиниць, вартістю 518 гривень за 2 одиниці, шоколад Villars молочний фундук 300 г., у кількості 1 одиниці, вартістю 259 гривень, шоколад Villars молочна нуга 180 г., вартістю 144 гривні, шоколад Villars чорний фундук 180 г., вартістю 144 гривні та шоколад Villars чорний мигдаль 180г., вартістю 144 гривні, які належить ТОВ «Сільпо Фуд», загальна вартість яких становить 1209 гривень, які ОСОБА_4 поклав у чорну сумку, що була при ньому.

Після чого ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав за необхідне, намагаючись покинути місце вчинення кримінального правопорушення та спричинити ТОВ «Сільпо Фуд» майнову шкоду у сумі 1209 гривень, направився до виходу з супермаркету, де пройшов касову зону з викраденим майном, не розрахувавшись за товар, але довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин що не залежали від його волі, оскільки був зупинений охоронцем вказаного супермаркету.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що 07 вересня 2021 року приблизно о 08 годині 45 хвилин він перебував за адресою: м. Дніпро, Катеринославський бульвар, 1, в супермаркеті «Сільпо» магазин №206, звідки намагався викрасти 4 плитки чорного шоколаду та дві плитки молочного шоколаду «Villars», поклавши їх у сумку, що була при ньому. Після того як він перетнув касову зону супермаркету, не розрахувавшись за вказаний товар, його зупинив охоронець супермаркету. Також зазначив, що товар з вказаного супермаркету він намагався викрасти з метою подальшого продажу для отримання грошових коштів, оскільки у зв`язку із карантином він залишився без роботи та у нього не було грошей. При цьому, не оспорював ні фактичні обставини інкримінованого злочину, ні найменування, кількість та вартість викраденого майна. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний корисливий злочин.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його наслідків, враховує особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, наведену вище, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час судового розгляду судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 20 грудня 2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок, згідно якого останньому за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, призначене остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначеного у даному вироку кримінального правопорушення, вчиненого ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Крім того, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року визначено про самостійне виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Зважаючи на положення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд також приходить до переконання про те, що вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки необхідно виконувати самостійно.

Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд зобов`язаний відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховувати строк попереднього ув`язнення у строк призначеного за вироком суду покарання.

Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 25 жовтня 2021 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарання № 4» необхідно залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_6 проведено судову-товарознавчу експертизу № 3558 від 09 вересня 2021 року, та відповідно до звіту про фактичні затрати на проведення цієї експертизи вартість виконаних робіт склала 230 гривень.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 25 жовтня 2021 року, при цьому, відповідно до ст. 72 КК України в строк призначеного останньому остаточного покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 25.10.2021 року по 30.03.2022 року включно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарання № 4» - залишити без змін.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки - виконувати самостійно.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1