"28" вересня 2022 р. м. Дрогобич
У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.
26 вересня 2022 року до суду від представника потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява про відвід колегії суддів. Відвід мотивований тим, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області вже вчетверте розглядається дане кримінальне провадження. Судом тричі виносились виправдувальні вироки: 18.08.2015 р., 22.12.2017 р., 03.10.2019 р., які були скасовані судом апеляційної інстанції. У пересічного спостерігача це породжує обґрунтовані сумніви у безсторонності і об`єктивності суддів. Відслужуючи таку негативну тенденцію, яка триває роками у потерпілих, свідків зі сторони обвинувачення, працівників правоохоронних органів, які залучалися до розслідування даної справи, у жителів села Велика Сушиця Старосамбірського району, у суспільстві в цілому (враховуючи резонанс справи) складається переконання у беззаперечному існуванні зовнішнього впливу на думку суддів конкретного суду. З винесенням вчетверте даним судом вироку на користь обвинуваченого упередження до Дрогобицького міськрайонного суду зросте. При цьому представник посилається на п.4 ст.75 КПК України, а саме обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні «за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості».
У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримала заяву про відвід, просила колегію суддів її задовольнити з підстав наведених у заяві. Ще раз звернула увагу суду на те, що відвід мотивований тим, що 9 суддів даного суду вже розглядали дане кримінальне провадження. На її думку існує вплив третіх осіб на думку суддів, а тому наявні інші обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні при вирішенні заяви поклався на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримала заяву представника потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 ..
Обвинувачений та його захисники у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, посилаючись на її необґрунтованість. Захисник ОСОБА_5 звернув увагу суду на те, що головуюча суддя ОСОБА_6 працює суддею в даному суді з червня 2022 року, є новою суддею. На їх думку підстави відводу ґрунтуються на припущеннях та є надуманими.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
Відповідно до ст.375 КПК України, судове рішення ухвалюється простою більшістю голосів суддів,що входять до складу суду. Якщо рішення ухвалюється в нарадчій кімнаті,відповідні питання вирішуються за результатами наради суддів шляхом голосування,від якого не має права утримуватися ніхто з суддів. Головуючий голосує останнім. У разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді. Кожен суддя з колегії суддів має право викласти письмово окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.
Я не погоджуюсь з ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.09.2022 р. про задоволення відводу колегії суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та вважаю за необхідне викласти окрему думку, з огляду на таке.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2014 року вказане кримінальне провадження направлено на розгляд Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2022 року кримінальне провадження розподілене головуючому судді ОСОБА_6 , склад колегії суддів: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ..
На підставі розпорядження керівника апарату №66 від 13 липня 2022 року, 13 липня 2022 року, 14 липня 2022 року, 15 липня 2022 року,18 липня 2022 року,19 липня 2022 року, 20 липня 2022 року, 21 липня 2022 року, 22 липня 2022 року, 25 липня 2022 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддям.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2022 року замінено суддю ОСОБА_9 на нового суддю ОСОБА_8 ..
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2022 року вказане кримінальне провадження направлено до Львівського апеляційного суду для визначення підсудності та цього ж числа винесено відповідне подання.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні подання Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, для розгляду до іншого суду, матеріали кримінального провадження повернуто до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.
Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.
Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).
Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.
Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути мотивованим.
Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, проте представник потерпілого таких доказів не наводить.
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що під час з`ясування питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності в певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.
Таким чином, заявлений представником потерпілого відвід не містить жодних даних, які б свідчили про наявність підстав, що передбачені зазначеними нормами кримінального процесуального закону, та обґрунтованих доводів про упередженість колегії суддів. Жодні факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів з точки зору як об`єктивного, так і суб`єктивного критерію, заявник не навів. Отже, його побоювання щодо упередженості колегії суддів не можна вважати об`єктивно виправданими.
На мою думку, висловлені в заяві про відвід доводи зводяться лише до нічим не підтверджених сумнівів та припущень, які не можуть бути достатньою підставою для задоволення заяви про відвід у контексті положень п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 76 КПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, вважаю, що заява представника потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відвід колегії суддів не підлягала до задоволення.
Суддя Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області ОСОБА_6