Справа № 333/691/22
Провадження № 1-кп/333/397/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про призначення до судового розгляду
12 липня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5
потерпілих: ОСОБА_6
ОСОБА_7
представника потерпілого: ОСОБА_8
за результатами підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню №0000827 від 03 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження № 0000827 від 03.12.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В підготовчому судовому засіданні представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 звернувся з скаргою на рішення дізнавача в порядку ч.2 ст.302 КПК України та з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, в обгрунтування яких зазначив, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Потерпілими у кримінальному провадженні визнані ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 підозрюється органами досудового розслідування в тому, що 20 листопада 2021 року приблизно о 22.30, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, з мотивів, що виникли на ґрунті неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, наніс потерпілим удари руками і ногами, спричинивши чисельні тілесні ушкодження в різних частинах тіла, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, сторона обвинувачення: потерпілі та їх представник заявили клопотання про кваліфікацію дій ОСОБА_4 зі ст. 125 ч. 1 КК України на ст. 296 ч. 1 КК України, та додаткову кваліфікацію його дій за ст. 162 ч. 1 КК України.
Зібрані матеріали кримінального провадження дають достатні підстави
для задоволення даного клопотання, з огляду на наступні обставини:
- ОСОБА_4 почав хуліганські дії з того, що руками та ногами бив у двері квартири, де проживають потерпілі, при цьому порушив спокій потерпілих та інших сусідів, які виходили зі своїх квартир на цей ґвалт;
- ОСОБА_4 , в момент гатіння у двері потерпілих голосно сварився нецензурною лайкою, яку було чутно потерпілим та сусідам, що є свідченням непристойної поведінки і порушенням моральних засад суспільства;
- ОСОБА_4 в момент гатіння у двері потерпілих голосно викрикував погрози на адресу потерпілих, яку було чутно потерпілим та сусідам, що є ознакою хуліганства і що порушило норми спільного проживання людей в одному під`їзді будинку, в одному будинку, в одному дворі;
- ОСОБА_4 в момент гатіння у двері потерпілих і пізніше знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що є очевидною ознакою хуліганства, оскільки мотиви для його агресії були створені дією алкоголю, а інші причини є нікчемними, вигаданими, надуманими, не серйозними. Тобто, причина для таких дій була відсутня;
- ОСОБА_4 свої дії почав на сходовому майданчику, що є громадським місцем, і зібрання сусідів на цей ґвалт саме на сходовому майданчику підтверджує ознаки громадського місця. Подібні дій серед публіки в громадському місці є беззаперечною ознакою хуліганства;
- ОСОБА_4 почав свої дії в 22.30, як встановлено в ході досудового слідства в 22.30 і продовжив приблизно 10-15 хвилин, себто у пізній час, коли потерпілі, сусіди, а також основна частина мешканців вже відпочивають, оскільки це є нічним часом. Порушення спокою громадян у нічний час є характеристикою і ознакою хуліганства;
- ОСОБА_4 спричиняв хуліганські дії достатньо тривалий час - 10-15 хвилин, що вистачило і підняти ґвалт на сходовій клітці, і увірватись в чужу квартиру без запрошення, і побити двох літніх людей, завдавши їм тілесні ушкодження, і дочекатись приїзду поліції, продовживши свої дії в їх присутності. Такі безпричинні тривалі дії є кваліфікуючою ознакою хуліганства;
- ОСОБА_4 спричиняв хуліганські дії на сходовому майданчику, а потім і в квартирі потерпілих, не звертаючи уваги на вимоги сусідів і навіть своєї власної бабусі припинити ці зухвалі дії. Нехтування проханнями та вимогами людей, які намагаються припинити незаконні дії є очевидною ознакою хуліганства;
- ОСОБА_4 увірвався в чужу квартиру без запрошення і без дозволу мешканців цієї квартири, що, створюючи окрему кваліфікацію злочинних дій за ст. 162 ч. 1 КК України (Порушення недоторканності житла), є в той же час ознакою хуліганства. Ніякі мотиви, окрім благородних (спасіння людей та майна) не можуть виправдати такі дії по проникненню до чужого житла;
- ОСОБА_4 проник у житло потерпілих зненацька, неочікувано, стрімко, агресивно, і що найважливіше - безпричинно, що зі 100-відсотковою очевидністю свідчить про хуліганство і про порушення недоторканності житла;
- ОСОБА_4 , знаходячись в чужій квартирі, спричинив зухвалі дії у вигляді побиття потерпілих, пошкодження та псування їх майна, що входить до об`єктивної сторони хуліганства;
- ОСОБА_4 , спричиняючи зухвалі дії в чужому помешканні, на вимоги потерпілих, а також інших свідків, в тому числі своєї знайомої, не реагував, що безперечно підтверджує саме хуліганство: - себто продовження зухвалих дій попри вимоги громадськості припинити їх;
- ОСОБА_4 продовжив свої дії після прибуття наряду поліції, не реагував на їх присутність і вимогу припинити зухвалість, що стало причиною застосування до нього кайданок;
В ході злочинних дій ОСОБА_4 розбив, зіпсував, зламав, пошкодив своїми безпідставними і умисними діями:
-Хрустальний набір для віскі «BOHEMIA» вартістю 2500 грн.;
-Хрустальну серветницю «BOHEMIA» вартістю 550 грн.;
-Двері скляні SL-357x4x700 mm FMF-TM вартістю 597 грн.;
-Ялинка скляна 25 см. з LED-підсвіченням на батарейках ЗхАА вартістю 324 грн.;
-Гіпсова садова фігура «Собака Йоркширський тер`єр» вартістю 354 грн.;
-Столик-візок для господарки/господаря вартістю 4500 грн.;
-Шкіряне покриття кутового дивану вартістю 9000 грн.;
-Алкогольні напої: 1912 Москатель Тейхенне 750 мл вартістю 4009 грн.; Горілка Helsinki вартістю 234 грн.; Горілка Status 750 мл вартістю 150 грн.; Вино червоне в барилі 3 л «БОНПОС» вартістю 300 грн., а всього на суму 22518 грн. Це є значною шкодою і шкода заподіяна в ході хуліганських дій. Спричинення матеріальної шкоди також є ознакою хуліганства і заподіяння такої шкоди підтверджує єдино правильну кваліфікацію дій ОСОБА_4 - лише за ста. 296 ч. 1 КК України в частині безпричинного заподіяння шкоди.
ОСОБА_4 вигадав мотив своїх дій - неприязні міжсімейні стосунки - вочевидь для ухилення від відповідальності, адже він не звернувся до сусідів з пропозицією вияснити стосунки в денний час, він не звернувся до них в тверезому стані, він не звернувся, а почав гатити в двері, порушуючи громадський спокій. Жодних особистих неприязних стосунків у ОСОБА_4 з потерпілими не було, вони вітались при зустрічі і жодних претензій він ніколи їм не висловлював. Так само і потерпілі ніколи не мали навіть суперечок з ОСОБА_4 .
Описані ознаки є достатніми для кваліфікації дій ОСОБА_4 не за ст. 125 ч. 1 КК України як це помилково зроблено органом досудового розслідування, а за ст. 296 ч. 1 162 ч. 1 КК України.
В задоволенні клопотання в порядку ст. 290 КПК України старшим дізнавачем ОСОБА_10 було відмовлено з винесенням Постанови 31 січня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання. Вважає винесення такого рішення незаконним, безпідставним та необгрунтованим. В мотивувальній частині Постанови про відмову в задоволенні клопотання вказано, що в ході розслідування повно, всебічно досліджено усі обставини кримінального правопорушення.
Представник потерпілих зазначає, що ні повного, ні всебічного розслідування, проведено не було, оскільки орган дізнання не встановив особу, яка так само як і підозрюваний ОСОБА_4 (тобто, без запрошення) зайшла до квартири потерпілих і намагалась вгамувати ОСОБА_4 , називаючи його похресником, обнімала його, била по обличчю, намагаючись заспокоїти його і припинити його хуліганські дії. Орган дізнання не допитав бабусю ОСОБА_4 з обставин його дій на сходовому майданчику і раніше. Орган дізнання не встановив і навіть не намагався встановити шкоду, яку заподіяв своїми зухвалими діями ОСОБА_4 . Ці аргументи свідчать про те, що досудове розслідування повно і всебічно не дослідило усі обставини кримінального правопорушення.
Хід неповного і невсебічного розслідування призвело до хибного рішення органу дізнання про відмову у задоволенні клопотання, сформованому в постанові від 31 січня 2022 року. Постанова є незаконною і необгрунтованою з огляду на те, що:
1)В мотивувальній частині вказана невірна мотивація щодо повного і всебічного дослідження усіх обставин кримінального правопорушення;
2)Мотивація відмови в задоволенні клопотання взагалі відсутня. У мотивувальній частині вказано лише, що, на думку дізнавача, дослідження обставин кримінального правопорушення було повним і всебічним. Але це не мотивація і-це не аргументи, це лише загальні слова, які не мають конкретного наповнення.
Представник потерпілих просить суд обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , повернути прокурору для виправлення та зобов`язати прокурора виконати вимоги сторони обвинувачення - потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_6 щодо об`єктивного і неупередженого розгляду клопотання про перекваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_4 .
В підготовчому судовому засіданні потерпілі підтримали скаргу та клопотання адвоката ОСОБА_8 з підстав, викладених в скарзі та в клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_11 , прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги та клопотання, зазначили, що підстав для задоволення скарги та клопотання не має, прокурор під час судового слідства має право змінити обвинувальний акт.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Обвинувачений та його захисник проти призначення справи до розгляду не заперечували.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, клопотання та обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, встановив наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
За ч.3 ст.303 КПК України, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті, а саме рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Судом встановлено, що 31.01.2022 року , представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 звернувся до дізнавача ОСОБА_12 з клопотанням в порядку ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000827 по нападу ОСОБА_4 на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , в якому просить сформувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ст.ст.296 та 162 КК України.
Постановою старшого дізнавача СД ВП №4 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 від 31 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання, відмовлено в задоволенні клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 в інтересах потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_6 від 31.01.2022 року про проведення процесуальних дій по кримінальному провадженню № 0000827 від 03.12.2021 року на підставі того, що відповідно до ст.9 КПК України в ході досудового слідства повно, всебічно, неупереджено досліджено усі обставини кримінального правопорушення. У зв`язку з чим органом дізнання зібрано достатньо доказів для пред`явлення к порядку ст.276 КПК України про повідомлення ОСОБА_4 про підозру за ч.1 ст.125 КК України.
За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку його невідповідності вимогам КПК України, які визначені в ч.ч.1-3 ст.291 КПК України.
Вимоги до обвинувального акта визначені у ст.291 КПК.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 КПК України, державне обвинувачення це процесуальна діяльність прокурора, яка полягає у доведені перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Як визначає ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності,
Стаття 7 КПК України встановлює, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальністьі диспозитивність .
З огляду на ст. 22 КПК України, кримінальне провадженняздійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг,а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Дослідження змісту обвинувального акту щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, свідчить про те, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто вказано, що саме встановлено досудовим розслідуванням, що відповідає положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.
Суд зазначає, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі (певні конкретні фактичні обставини) дійсно мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Проте конкретність обвинувачення є оціночною категорією та може бути перевірена лише в ході судового розгляду справи, адже на стадії підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченого, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
У разі повернення ж обвинувального акту судом з підстав неконкретності обвинувачення, вказівки суду спонукають органи досудового слідства на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, чим нівелюється процесуальна самостійність прокурора на визначення обсягу достатніх доказів для складання обвинувального акту та дотримання принципу змагальності, згідно з яким саме прокурор як сторона обвинувачення звертається до суду з обвинувальним актом, та свідчить про те, що суд певним чином перебирає на себе функції, які не притаманні йому.
Термін «неконкретність обвинувачення» широко поширювався у судовій практиці за часів дії КПК України 1960 року, але за КПК України 2012 року така підстава для повернення обвинувального акту відсутня і застосування її за аналогію неприпустимо.
До того ж, з`ясування обставин справи, в тому числі, щодо часу вчинення злочину, а також перевірка цих обставин доказами є наступною стадією судового провадження і не є завданням підготовчого судового засідання.
Разом з тим, обставини, які відповідно до частини першої ст. 91КПК України,підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення, викладено чітко і конкретно.
Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, у зв`язку з чим, конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні не викликає сумнівів.
Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_4 вбачається, що він містить у собі всі відомості, передбачені ст.291 КПК, в тому числі і виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, в якому зазначено про всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При цьому, з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст. 337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо.
Суд, в силу цієї ж норми, має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 відповідає усім вимогам ст.291 КПК.
Судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду кримінального провадження повного фіксування судового засідання.
Керуючись ст.ст. 314-316, 372 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 про визнання рішення дізнавача Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, викладеному в постанові, про відмову в задоволенні клопотання від 31.01.2022 р. та зобов`язання прокурора вчинити певні дії відмовити.
В задоволенні клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000827 від 03 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7, на 14-00 год. 21.07.2022 року.
Справу розглядати суддею одноособово.
Визначити склад осіб, які будуть, брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, його захисник, потерпілі та їх представник.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути внесені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1