Справа № 932/2478/22
Провадження № 1-кс/932/1253/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гришино, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначити заставу у розмірі 80 000, 00 грн. В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000669 від 14.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період дії воєнного стану, 14.05.2022 року, приблизно о 16 годині 38 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку «Озерка», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 2, побачив торгівельну палатку, яка належить до інших приміщень, в якій у цей час вже не здійснювали торгівельну діяльність суб`єкти господарювання та доступ сторонніх осіб до вказаної торгівельної палатки був обмежений.

ОСОБА_4 , достеменно знаючи, що у вказаній торгівельній палатці зберігається майно суб`єктів господарювання, визначив таке майно об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, з проникненням у інше приміщення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, обійшов торгівельну палатку, розірвав її руками та проникнувши всередину торгівельної палатки заволодів майном, яке там знаходилося, а саме окулярами в кількості 33 шт. та футлярами до окулярів у кількості 4 шт., та помістив вказане майно до прозорого пакету, який мав при собі.

Однак, ОСОБА_4 виконавши усі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити його з причин, що не залежали від його волі, а саме не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, оскільки був затриманий працівниками охорони ринку «Озерка» на місці вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, (крадіжку) вчинену з проникненням у інше приміщення та в умовах воєнного стану, чим спричинив ФОП « ОСОБА_7 » матеріальну шкоду на загальну суму приблизно 15 000 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України.

14.05.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку статті 208 КПК України, за підозрою у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України, і того ж дня повідомлено йому про підозру в інкримінованому злочині.

Слідство вважає, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру. З клопотанням погоджується, проте просить визначити заставу у мінімальному розмірі для тяжкого злочину.

Захисник проти задоволення клопотання не заперечував, просив лише визначити заставу та зменшити її розмір, з тим, щоб підозрюваний мав можливість її внести.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, перевіривши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000669 від 14.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вчинення даного злочину підтверджується протоколом огляду місця події від 14.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.05.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.05.2022 року та іншими доказами.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що підозра ОСОБА_4 у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованою, та доведеною у судовому засіданні.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Тобто цей ризик є доведеним.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний не працює, тому може вчинити новий корисливий злочин з метою власного збагачення.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки підозрюваний визнає підозру, тому не доцільно впливати на свідків чи потерпілу. Отже, цей ризик не знайшов свого підтвердження.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу враховує особу підозрюваного та доведеність ризиків, і вважає можливим застосувати винятковий запобіжний захід. Запобігання доведеним ризикам, можливе лише в умовах тримання під вартою, тому в даному випадку це є виправданим і не становить порушення прав підозрюваного.

Водночас альтернативним запобіжним заходом слід визначити заставу.

Так, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану підозрюваного та обставин даного провадження, вважаю можливим визначити заставу 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вищезазначеного, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному заставу 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 62 025 (шістдесят дві тисячі двадцять п`ять) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 , покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 12.07.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13