ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7400/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/192/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000582,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою клопотання слідчого задоволено частково і продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 47 (чорок сім) днів, а саме до 01 серпня 2022 року, 23 години 59 хвилин. Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозра ОСОБА_7 в інкримінованому злочині є обґрунтованою та підтверджується наданими доказами, продовжують існувати ризики, які встановлені в ухвалі слідчого від 23.04.2022 року, якою щодо підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і надалі обсяг цих ризиків не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою. А підстави для зменшення розміру застави відсутні.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16 червня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Свої вимоги мотивує тим, що під час розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено обставин, які визначені ч.1 ст. 194 КПК України, зокрема вказує на необґрунтованість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 та відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як не підтверджується матеріалами досудового розслідування; наявні у матеріалах справи докази дають підстави вважати необґрунтованість підозри повідомлену ОСОБА_7 та відсутністю доказів які б підтверджували його умисел у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Також зазначає, що слідчим та прокурором будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не надано.

Захисник також завертає увагу суду на стан здоров`я ОСОБА_7 , який хворіє на генералізовану ідіоматичну епілепсію та епілептичний синдром. Він неодноразово перебував на лікуванні КРП Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня, зокрема з 03.11.2021 по 08.11.2021, з 08.11.2021 по 29.11.2021 року. Під час перебування ОСОБА_7 в ДУ Чортківська установа виконання покарань №26 у нього неодноразово спостерігалась загострення хвороби, внаслідок чого знаходився на стаціонарному лікуванні в Чортківській міській медичній частині №26, це підтверджується довідкою про стан здоров`я від 15.06.2022 року. У зв`язку з цим підозрюваний потребує медикаментозного лікування, яке не може забезпечити дана установа.

Розмір застави вважає для ОСОБА_7 непомірним.

Звертає увагу суду на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не обґрунтовано неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що Тернопільським міськрайонним судом розглядається кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000582, в якому ОСОБА_7 пред`явлено підозру за ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 16 червня 2022 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 47 (сорок сім) днів до 01 серпня 2022 року, оскільки закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що є тяжким, а ризики, які були визначені в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися, оскільки, зважаючи на санкцію статей обвинувачення, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити; сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, що свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування даного запобіжного заходу або його зміни.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, з метою недопущення ухилення обвинуваченим від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу підозрюваному або його зміни на більш м`який, суд прийшов до правильного висновку про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 47 (сорок сім) днів, до 01 серпня 2022 року.

З таким висновком суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів повністю погоджується.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення питання продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відомості про особу обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та одночасно заявлена захисником вимога про застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу є суперечливими, оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід, в тому числі не пов`язаного з позбавленням волі, про яке просить захисник в апеляційній скарзі, застосовується лише за наявності вказаних ризиків.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність законних підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Доводи сторони захисту про неврахування слідчим суддею відомостей про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , який хворіє на епілепсію, є безпідставними, оскільки як вбачається із змісту оскарженої ухвали слідчим суддею надано належну оцінку таким доводам сторони захисту і правильно вказано про відсутність доказів того, що стан здоров`я підозрюваного унеможливлює його перебування в умовах СІЗО.

Крім того, наведені апеляційній скарзі твердження про неможливість утримання підозрюваного під вартою у зв`язку з потребою у лікуванні не спростовують наявності в даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не є безумовною підставою для звільнення підозрюваного з під варти, оскільки відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України Про попереднє ув`язнення в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична робота.

З наявної у справі довідки про стан здоров`я від 15 червня 2022 року видно, що в умовах ДУ Чортківська УВП №26 підорюваному надається медична допомога у зв`язку з наявним у нього захворюванням, та в разі погіршення стану здоров`я йому буде надана невідкладна медична допомога в умовах КНП Чортківська центральна міська лікарня.

Що стосується, визначеного слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави, що також оспорює сторона захисту, то колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтю 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні ОСОБА_7 розміру застави, слідчий суддя правильно врахував положення ст.ст. 182, 183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.

Окрім цього, слідчий суддя належним чином проаналізував обставини, пов`язані з визначенням розміру застави і врахував не лише матеріальне становище підозрюваного, а також і конкретні обставини і тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК.

На переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є належно мотивованим і відповідає як конкретним обставинам цього провадження та відомостям про особу підозрюваного.

Порушень вимог КПК України, які би могли стати підставою для скасування ухвали суду в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 16 червня 2022 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді