Єдиний унікальний номер 205/4184/22
Повадження №1-в/205/285/22
У Х В А Л А

20 липня 2022 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні подання Новокодацького районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, 11 липня 2022 року надійшло подання Новокодацького районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо приведення у відповідність вироків Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 1 лютого 2022 року по справі № 203/452/22 та вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2022 року по справі 205/2536/22 відносно засудженого ОСОБА_3 .

У судове засідання учасники судового провадження не з`явились. Прокурор та представник органу пробації надали клопотання про розгляд вказаної заяви за їх відсутністю, підтримавши її зміст.

Відповідно до ч.2 ст.379 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Як вбачається з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотання (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 статті 539 КПК передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених у тому числі п.11 частиною першою статті 537 цього Кодексу.

Вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 1 лютого 2022 року ОСОБА_3 було засуджено за ст.. 190 ч.1, 75,76 КК України до обмеження волі строком на 1 рік з випробуванням на один рік.

Таким чином ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення яке він скоїв 11 січня 2022 року, тоб то до винесення вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2022 року.

Вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2022 року ОСОБА_3 було засуджено за ст. ст. 358 ч.1, 358 ч.4 , 70 ч.1, 75,76 КК України до обмеження волі строком на 1 рік з випробуванням на один рік.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

За таких обставин, ОСОБА_3 необхідно призначити остаточно покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Однак, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо попереднього засудження, при постановленні вироку Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2022 року відносно ОСОБА_3 в його резолютивній частині, остаточне покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України визначено не було.

Згідно вимог ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Також, у порядку, передбаченому розділом VІІI КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого: звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Враховуючи, що на момент ухвалення вироку Кіровським районним судом міста Дніпропетровська від 1 лютого 2022 року за вчинення кримінального проступку передбаченого ст. 190 ч.1 України, ОСОБА_3 вчинив ще декілька кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, за які його було засуджено вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, покарання за зазначеними вироками є ідентичними у виді обмеження волі строком на 1 рік з випробуванням відповідно до ст.. 75,76 КК України на один рік, суд не може застосувати порядок складання покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у зв`язку з чим підлягає застосуванню порядок складання покарання шляхом повного або часткового складання, що може погіршити становище засудженого та зміну раніше постановленого вироку.

Водночас перегляд та подальша зміна судового рішення може здійснюватися лише за встановленою кримінальним процесуальним законом процедурою, що випливає зі змісту засад обов`язковості судових рішень (ч. 2 ст. 21 КПК) та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 КПК).

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2022 року та вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 травня 2022 року відносно ОСОБА_3 необхідно виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області задовольнити.

Визначити, що вирок Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 1 лютого 2022 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75,76 КК України з випробуванням на один рік; та вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 лютого 2022 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1, ст. 358 ч.4 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України з випробуванням на 1 рік - необхідно виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом 7-ми діб з моменту її проголошення

Суддя: