Справа № 308/4873/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/109/22, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги адвокатки ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування повідомлення про підозру, в кримінальному провадженні № 0000014, внесеному 11.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
З матеріалів провадження убачається, що 25.01.2021 адвокатка ОСОБА_6 , яка представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою про скасування повідомлення про підозру в кримінальному провадженні № 0000014. У скарзі вказується на те, що 12.11.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах та внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення. У скарзі адвокатка ОСОБА_6 також вказує на те, що підставою для повідомлення про підозру, на думку сторони обвинувачення, є висновок експерта № 0010/2020 від 14.05.2020, в якому відображена сума в розмірі 1 015 758,00 як підстава для тверджень, що ОСОБА_5 неправомірно завищив загальну вартість виконаних будівельних робіт щодо об`єкту в с. Тур`я Ремета, Перечинського району. Висновок експерта, на думку адвокатки ОСОБА_6 , на якому фактично будується підозра, за ч. 5 ст. 191 КК України, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки роботи на об`єкті виконано, висновок складено 14.05.2020. Більше того, ухвала слідчого судді щодо надання тимчасового доступу до документів постановлена лише 02.06.2020, що було з`ясовано стороною захисту після отримання із суду відповіді на адвокатський запит. Адвокатка також стверджує, що експертиза була проведена раніше ніж на неї були стороною обвинувачення надані документи, тому не зрозуміло на підставі якої документації робився висновок експерта, але з огляду на ситуацію, що склалася очевидним є той факт, що документів у експерта не було та зазначає, що сторона обвинувачення на момент вручення повідомлення про підозру знала про очевидну недопустимість висновку експерта, проте повідомлення про підозру було вручено. Інші докази на підтвердження підозри за ч. 5 ст. 191 КК України досудовим розслідуванням не здобуті. Щодо повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 366 КК України, зазначає, що у повідомленні про підозру не міститься посилання на докази про підроблення офіційних документів. На думку скаржниці викликає сумніви й достовірність висновку експерта, на які посилався слідчий. У скарзі також вказується на те, що часу та місця вчинення кримінальних правопорушень у повідомленні про підозру не викладено ні в частині інкримінованих ОСОБА_5 діянь за ст. 191, ні за ст. 366 КК України. З огляду на наведене, просила скаргу задовольнити, повідомлення про підозру скасувати.
В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з урахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оціни отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказами із точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий. Також зазначається, що визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, і при цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають здійснюватися слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру. Разом із тим, слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень була предметом розгляду при постановленні ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу та підтверджувалась дослідженими доказами та сукупністю фактичних даних, які містяться у цих доказах, і в свою чергу була достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, слідчий судді дійшов висновку про те, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні слідчим були дотримані вимоги ст. 278 цього Кодексу, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання у тому, що ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. Тому, наведені стороною захисту обставини слідчий суддя визнав такими, що не є підставами для задоволення скарги про скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру, зазначивши, що оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на цій стадії досудового розслідування слідчим суддею перевірці не підлягають, оскільки такі питання вирішуються судом під час судового розгляду кримінального провадження. У зв`язку з наведеним вище, слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги адвокатки ОСОБА_6 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 .
В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити подану нею скаргу про скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру.
У доповненні до апеляційної скарги адвокатка ОСОБА_6 вказує на те, що слідчий суддя не вказав в ухвалі на те, яка саме інформація або факти можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а також не дав оцінки достатності зібраних доказів, оскільки такої немає. Стверджує, що підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою. Посилається на те, що підставою для повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України став висновок експерта № 0010/2020 від 14.05.2020, в якому відображена сума 1015758 грн як підстава для твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_5 неправомірно завищив загальну вартість виконаних будівельних робі по об`єкту в с. Тур`ї Ремети, однак інших доказів, які б доводили чи вказували на суму 1015758 грн у повідомленні про підозру не вказано. Разом із тим, зазначає, що в повідомленні про підозру за ч. 1 ст. 366 КК України взагалі не наведено доказів підроблення. Крім того, стверджує, що висновок експерта, на якому фактично будується підозра, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки роботи виконані, висновок складено 14.05.202 і ОСОБА_5 та ПП «Беркут» про проведення такої ніхто не повідомляв та на огляди ніхто не викликав. При цьому, вказує на те, що ухвала слідчого судді на тимчасовий доступ до документів дана лише 02.06.2020. Отже, експертиза проведена раніше ніж на неї стороною обвинувачення були надані документи, а тому, незрозуміло на підставі якої документації робився висновок експерта, що дає обґрунтовані підстави вважати, що документів в експерта не було. Вважає, що підстав, передбачених ст. 276 КПК України для повідомлення ОСОБА_5 про підозру, не було.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисниці, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб береться до уваги, що: такі належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до початку апеляційного розгляду від підозрюваного не надходило; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного; прокурор та захисниця подали заяву про розгляд апеляційної скарги без їхньої участі.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення відхиляються з таких підстав.

Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Кримінальна відповідальність за ч. 5 ст. 191 КК України настає за заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, а за ч. 1 ст. 366 КК України за внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, яку подала адвокатка ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість судового рішення, колегія суддів бере до уваги положення ст. 276 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що «вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Окрім того, колегія суддів бере до уваги і висновки викладені у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує, що стандарт розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру» не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення Рішеня ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства».

Апеляційний суд також зазначає, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
4) відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги ст. ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, та в інших справах, були взяті до уваги слідчим суддею при розгляді скарги, яку подала адвокатка ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 ; постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права визнається законним та обґрунтованим.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя, приймаючи судове рішення, дав належну оцінку тому факту, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень була предметом розгляду при постановленні ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу та підтверджувалась дослідженими доказами та сукупністю фактичних даних, які містяться у цих доказах, і в свою чергу була достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень.

Дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні слідчим були дотримані вимоги ст. 278 цього Кодексу, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання у тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Колегія суддів вважає, що викладені в повідомленні про підозру фактичні обставини із посиланням на відповідні докази, свідчать про можливу причетність ОСОБА_5 до заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, та внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення.

Зазначене також свідчить про те, що викладені у судовому рішенні висновки про доведеність підозри, узгоджуються з вимогами закону та зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими, на переконання апеляційного суду, на цьому етапі досудового розслідування підтверджується підозра ОСОБА_5 .

Приймаючи судове рішення колегія суддів бере до уваги і те, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя має право оцінювати докази з точки зору їх належності та достатності для висунутої особі підозри і не вправі оцінювати їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у виді вироку, і жоден доказ не має наперед встановленої сили,у тому числі не вправі оцінювати докази на предмет їх допустимості.

При цьому, апеляційний суд вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази, - дають обґрунтовані підстави вважати про імовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому діянь.

З огляду на вищенаведені обставини та здобуті докази, доводи апеляційної скарги про те, що підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не вказав в ухвалі на те, яка саме інформація або факти можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а також не дав оцінки достатності зібраних доказів, оскільки такої немає, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як безпідставні та необґрунтовані.

Як такі, що не заслуговують на увагу та не свідчать про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні діянь, які йому інкримінуються органом досудового розслідування, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що: підставою для повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України став висновок експерта № 0010/2020 від 14.05.2020, в якому відображена сума 1015758 грн як підстава для твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_5 неправомірно завищив загальну вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту в с. Тур`ї Ремети, однак інших доказів, які б доводили чи вказували на суму 1015758 грн у повідомленні про підозру не вказано; у повідомленні про підозру за ч. 1 ст. 366 КК України взагалі не наведено доказів підроблення; висновок експерта, на якому фактично будується підозра, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки роботи виконані, висновок складено 14.05.202 і ОСОБА_5 та ПП «Беркут» про проведення такої ніхто не повідомляв та на огляди ніхто не викликав; ухвала слідчого судді на тимчасовий доступ до документів дана лише 02.06.2020; експертиза проведена раніше ніж на неї стороною обвинувачення були надані документи, а тому, незрозуміло на підставі якої документації робився висновок експерта, що дає обґрунтовані підстави вважати, що документів в експерта не було.

При оцінці доводів апелянтки про те, що роботи по об`єкту в с. Тур`ї Ремети виконані, висновок складено 14.05.202 і ОСОБА_5 та ПП «Беркут» про проведення такої ніхто не повідомляв та на огляди ніхто не викликав; ухвала слідчого судді на тимчасовий доступ до документів дана лише 02.06.2020; експертиза проведена раніше ніж на неї стороною обвинувачення були надані документи, колегія суддів зазначає, що апелянткою ці доводи не підтверджені будь-якими доказами (відомостями), що ці доводи підлягають до перевірки та відповідної оцінки з точки зору допустимості доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді, а також не дають підстав для скасування повідомлення ОСОБА_5 про підозру.

Поряд із цим, проаналізувавши доводи скарги та апеляційної скарги, а також наявні в матеріалах судового провадження докази та викладені в повідомленні про підозру обставини, апеляційний суд вважає, що наведені стороною захисту обставини не є підставами для задоволення скарги, оскільки не свідчать про незаконність чи необґрунтованість (в розумінні меж її доведеності на даному етапі досудового розслідування) повідомлення про підозру.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги, обґрунтовано взяв до уваги те, що винуватість особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення доводиться, і відповідно, встановлюється, в ході судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

Тому, апеляційний суд також погоджується і з висновком слідчого судді про те, що наведені адвокаткою ОСОБА_6 обставини, не можуть бути підставами для скасування підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень, і вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку й про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування були дотримані вимоги ст. 276-278 КПК України.

Зважаючи на наведене вище, висновки слідчого судді апеляційний суд визнає законними, обґрунтованими і належним чином вмотивованими.

Колегія суддів також вважає, що: наявні у матеріалах судового провадження докази є достатніми для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України; слідчий та прокурор обґрунтовано дійшли висновку про наявність фактичних обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та обґрунтовано прийняли процесуальне рішення, яке оскаржується; в сторони обвинувачення наявні достатні докази, у підтвердження підозри, а наведені стороною захисту доводи не свідчать про те, що зібрані у кримінальному провадженні докази здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_5 , або внаслідок порушення його права на захист.

Крім того, колегія суддів вважає, що висунута підозра є достатньою для того, щоб забезпечити подальше розслідування у кримінальному провадженні. При цьому колегія суддів зазначає, що за результатами проведеного досудового розслідування слідчим складено обвинувальний акт, який затверджено прокурором і який направлено до місцевого суду для розгляду.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею при розгляді скарги, яку подала адвокатка ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 дотримані вимоги КПК України, взяті до уваги положення Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини, постановлені у справах проти України, та в інших справах, положення КК України й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми процесуального та матеріального права визнається законним та обґрунтованим.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що на етапі висунення підозри, перевірки підозри слідчий суддя оцінює докази з точки зору їх належності та достатності для висунутої особі підозри.

Відповідно до ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подала адвокатка ОСОБА_6 , не може бути задоволена, оскільки слідчим суддею під час розгляду скарги, яку подала адвокатка ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 були дотримані та взяті до уваги вимоги вказаних вище нормативно-правових актів та постановлено судове рішення, яке визнається законним та обґрунтованим.

Приймаючи рішення колегія суддів також взяла до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників судового розгляду сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи і те, що апеляційним судом не встановлено й стороною захисту не надано таких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді та апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвокатки ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про скасування повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 11.01.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: