Справа № 191/3683/21
Провадження № 1-кп/191/227/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000631 від 26.10.2021 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Родинське Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживає без

реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.04.2009 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-16.06.2016 Червоноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 1 місяць. Звільнений 09.09.2016 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Приблизно о 02 годині 00 хвилин 07.10.2021 ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «МакДрайв», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Центральна, 179 А, побачив на лавці мобільний телефон марки Хіаомі моделі Redmi 9С, в корпусі темно сірого кольору який має: SN:29256/61TH73724 ; ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , та маючи раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, з метою реалізації свого прямого злочинного умислу, шляхом вільного доступу, переконавшись у відсутності свідків та в тому, що його дії мають таємний характер, викрав вказаний мобільний телефон та з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3 099 (три тисячі дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро покаявся і пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованому ОСОБА_4 діянням і ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, а також особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає , що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст.185 КК України з можливістю звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вважає за необхідне вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки Хіаомі моделі Redmi 9С, в корпусі темно сірого кольору який має: SN:29256/61TH73724 ; ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1