ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/274/22 Справа № 202/4513/21 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Слоквенка Г.П.

суддів Коваленко Н.В., Крот С.І.

за участю:

секретаря судового засідання Зелицької Г.О.

прокурора Гаркавої М.І.

захисника Тураєвої О.М.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000220 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката Тураєвої О.М. на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городище, Перевальського району, Луганської області, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Ухвалено розстрочити ОСОБА_2 сплату штрафу на строк 10 місяців шляхом щомісячного внесення ним грошових коштів у сумі, що відповідає ста неоподатковуваним мінімумам доходів громадян та складає 1700 гривень, починаючи з дати набрання вироком законної сили.

Вказаним вироком ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 03 жовтня 2020 року приблизно о 11 годині 30 хвилині, знаходячись у приміщенні аудиторії комунального позашкільного навчального закладу "Будинок дитячої творчості" Дніпровської міської ради, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 137-А, побачив на столі викладача мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А31», що належав ОСОБА_1 . Помітивши вказаний мобільний телефон, у обвинуваченого ОСОБА_2 , раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, в тому числі і для потерпілого ОСОБА_1 , з метою незаконного власного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, взяв до рук мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А31» чорного кольору, з влаштованою пам`яттю 64 GB, що знаходився на столі викладача, після чого з місця вчинення кримінального проступку зник, разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_1 майнову шкоду на суму 4549,30 гривень.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_2 виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

- захисник не погодилась з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано обставини те, що ОСОБА_2 є особою неповнолітньою, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, шкодує про скоєний злочин, характеризується позитивно на час розгляду справи в суді в повному обсязі відшкодував заподіяний збиток, що дає підстави, як наслідок зміни обстановки вчиненого ним діяння втратою суспільною небезпечністю і він перестав бути суспільно небезпечним.

Потерпілий претензій матеріального характеру не має, оскільки відшкодовано матеріальні збитки в повному обсязі не заперечував проти закриття кримінального провадження. Судом першої інстанції не встановлено обставин, що обтяжують покарання.

Вважає, що є всі підстави, передбачені ст.48 КК України для звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Обвинувачений ОСОБА_2 та його законний представник в судове засідання апеляційної інстанції в черговий раз не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи думки захисника обвинуваченого, прокурора та потерпілого, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності обвинуваченого та його законного представника, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України.

Під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_2 - адвокат Тураєва О.М. підтримала вимоги своєї апеляційної скарги, просила їх задовольнити та звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Прокурор Гаркава М.І. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала вирок суду законним та обґрунтованим. Зазначила, що під час розгляду справи судом першої інстанції клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, стороною захисту заявлено не було.

Потерпілий ОСОБА_1 залишив вирішення питання про задоволення апеляційної скарги на розсуд суду, зазначивши, що спричинена йому шкода відшкодована частково.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, правильність кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 185 КК України, а також вид та міра призначеного покарання - вірна та ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, і ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

При цьому збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Свого часу Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вказав, що судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Захисник обвинуваченого в обґрунтування своїх вимог вказала, що ОСОБА_2 є особою, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, вину свою визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, позитивно характеризується, в повному обсязі відшкодував спричинену шкоду, що на її думку дає підстави для застосування до обвинуваченого вимог ст. 48 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

Проте захисником жодним чином не зазначено, у чому саме полягала зміна обстановки, що призвела до того, що вчинене діяння перестало бути суспільно небезпечним; не наведено будь-яких підстав, які б вказували на те, що сама особа винного та обстановка навколо нього зазнали таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину, а також те, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним та остання перестала бути суспільно небезпечною особою.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, та зміни або скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката Тураєвої О.М. - залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2021 року щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

Г.П. Слоквенко Н.В. Коваленко С.І. Крот