справа № 208/2096/22
№ провадження 1-в/208/190/22
УХВАЛА
Іменем України

24 травня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 та представника установи виконання покарань ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, -

встановив:
В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного 05.12.2013 року Красногвардійським районним судом АР Крим за ст.115 ч.2 п.7, п.12 КК України до 11 років позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з 05.12.2013 року. Зарахувати у строк відбуття покарання строк знаходження під вартою у період з 04.05.2013 року до 05.12.2013 року включно. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року зарахувати в строк відбування покарання за вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 05.12.2013 року строк попереднього ув`язнення з 04.05.2013 року по 20.02.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Подання вмотивоване наявністю підстав, передбачених ст. 81 КК України, а саме відомостями, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.
У судовому засіданні представник установи виконання покарань ОСОБА_4 та засуджена ОСОБА_5 подання підтримали з підстав, наведених у його мотивувальній частині.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти означеного подання, оскільки засуджена не довела свого виправлення. Подяки, оголошені засудженій, були за сумлінне ставлення до праці та дотримання правил трудового розпорядку, тобто за ті дії, які вона і так повинна була виконувати, знаходячись в установі відбування покарання, таким чином, на думку прокурора, не довела своє виправлення. Просила відмовити в задовоенні подання.
Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про його необгрунтованість, виходячи з наступного.
З документів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_5 засуджена 05.12.2013 року Красногвардійським районним судом АР Крим за ст.115 ч.2 п.7, п.12 КК України до 11 років позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з 05.12.2013 року. Зарахувати у строк відбуття покарання строк знаходження під вартою у період з 04.05.2013 року до 05.12.2013 року включно. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2016 року зарахувати в строк відбування покарання за вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 05.12.2013 року строк попереднього ув`язнення з 04.05.2013 року по 20.02.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Станом на дату звернення до суду з означеним поданням відбула 3/4 частини строку покарання.
Характеризуючи дані засудженої ОСОБА_5 вказують, що під час утримання в місцях попереднього ув`язнення вимоги режиму утримання не порушувала, дисциплінарна практика до засудженої не застосовувалась. 30.03.2014 року прибула до державної установи «Чорноморська виправна колонія (№74)» для відбування покарання. В установі була працевлаштована слюсарем - сантехніком. До праці ставилась відповідально, сумлінно та у встановлені строки виконувала поставлені завдання. З метою стимулювання правослухняної поведінки, сприянню формуванню у засудженої здорового способу життя і моральності, розвитку корисної ініціативи та професійних навичок 11 разів заохочувалась. Порушень вимог встановленого порядку відбування покарання не допускала, однак мали місце дві бесіди профілактичного характеру. 16.08.2020 року прибула для подальшого відбування покарання до державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)». Працевлаштована на швейному виробництві установи настелювачем тканини 1 тарифного розряду у підготовчо-розкрійній дільниці. За час перебування в установі в повному обсязі виконувала нові професійні навички. Отримала три заохочення у виді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. Коефіцієнт трудової участі має досить високий - 1,1 - 1,4. Норм, які визначають порядок і умови відбування покарання дотримується. В спілкуванні не конфліктна, з усіма судженими підтримує рівні стосунки. По відношенню до представників адміністрації тактовна. Залучена до участі у програмах виховного впливу. В рамках програми «Професія» навчалась у Кам`янському навчальному центрі № 34 при установі та отримала професію кухаря. Вину у скоєному злочині за вироком суду не визнала. За період відбування покарання своє ставлення до скоєного змінила, ну визнає повністю, розкаюється. Підтримує соціально-корисний зв`язок з рідними шляхом телефонних змов, отримує грошові перекази. Питання побутового влаштування вирішено позитивно.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно ч. 1, 3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Засуджена відбуває покарання в ВК № 34 з 2020 року. На час розгляду справи відбула 3/4 частини призначеного судом покарання.

Відповідно до подання установи відбуття покарання ОСОБА_5 має 11 заохочень в період перебування в ДУ №74 та в період перебування ВК № 34 має три заохочення у виді подяки за сумлінне ставлення до праці, дотримання правил внутрішнього розпорядку, зразкову поведінку.

Стосовно того, що вона дійсно виправилась, засуджена не змогла довести. Не змогла це довести в судовому засіданні і представник установи відбуття покарання.

Згідно Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання…», при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення судам повинно ретельно вивчатись ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці.

Суд вважає, що у судовому засіданні встановлена формалізована підстава застосування до засудженої ст. 81 КК України, як фактичне відбуття нею відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання та застосування щодо неї заохочень

Так, дійсно, сумлінна поведінка підтверджується позитивною характеристикою установи відбуття покарання, однак засуджена має подяки, оголошені за «зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці» тобто фактично за ті дії, які засуджена і так повинна була дотримуватись. Проте, виправлення засудженої, тобто одна з складових матеріальної підстави умовно-дострокового звільнення, нічим не підтверджена.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженої ОСОБА_5 суд не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

постановив:
У задоволенні подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного 05.12.2013 року Красногвардійським районним судом АР Крим за ст.115 ч.2 п.7, п.12 КК України до 11 років позбавлення волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1