Справа № 215/6049/21
УХВАЛА

23 вересня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000196 (обєднане) про обвинувачення ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч.1 ст. 357, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому , посилаючись на необхідність допиту потерпілих, свідків, тяжкість і значну кількість злочинів проти власності , які вчинені з застосуванням насильства, сувору міру покарання, враховуючи негативні характеризуючі дані і репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, порушення умов застосованого раніше домашнього арешту, оскільки слід завершити судовий розгляд, з метою недопущення настання ризиків ухилення від суду, продовження злочинної діяльності

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, заявив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки він має сімю і утриманців, має значний бойових досвід і бажання стати на захист Держави, а також відсутні докази впливу на потерпілих, свідків.

Захисник також заперечував щодо клопотання прокурора, підтримав клопотання обвинуваченого .

Заслухавши думки учасників провадження і розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів суд прийшов до такого висновку.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Так ОСОБА_4 , як і на час обрання запобіжного заходу, обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, поєднаних із застосуванням насильства, вчинених під час іспитового строку, які викликають значний суспільний інтерес і за які законом передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, щодо нього раніше судом було застосовано менш суворий запобіжний захід - домашній арешт, таким чином він може ухилитися від явки до суду з метою уникнення від можливого суворого покарання. При цьому ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на цей час обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, не працевлаштований і не має постійного джерела доходів, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик продовжити злочинну діяльність з метою відшукання коштів для існування.
Отже, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися та є актуальними . Відтак суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Доводи обвинуваченого, в т.ч. щодо наявності утриманців і бойового досвіду, є недостатніми для зміни запобіжного заходу. При цьому суд зазначає, що для осіб, які обвинуваться у вчиненні злочинів, передбачених в тому числі ст.187 КК України, можливість скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для проходження військової служби під час воєнного стану КПК не передбачена, а питання щодо достатності зібраних доказів винуватості особи на даному етапі вирішенню не підлягає. .
Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність допиту потерпілих і свідків, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно до положень ч.3 ст.331 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 21 листопада 2022 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з моменту проголошення .

Суддя: