Справа № 161/8749/22
Провадження № 1-кп/161/802/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 13 вересня 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця арештованого майна ОСОБА_6 в межах кримінального провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000044 від 30.03.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.1 ст.313, ч.1 ст.317 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває на розгляді кримінальне провадження про обвинувачення 000044 від 30.03.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.1 ст.313, ч.1 ст.317 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання володільця арештованого майна ОСОБА_6 про скасування арешту з майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2022 року, а саме на автомобіль марки «BMW 5281», д.н.з. НОМЕР_1 , мотивуючи це тим, що на даний відпала необхідність у подальшому арешті вище вказаного транспортного засобу, так як подальше утримання майна не є співмірним з завдання кримінального провадження та ризики, які були враховані під час накладення арешту на майно втратили свою актуальність. Крім того, після накладення арешту минуло більше трьох місяців та зберігання на відкритій місцевості автомобіля ставить під загрозу збереження речового доказу та майна в цілому, також даний транспортний засіб необхідний для повсякденного використання, в тому числі доїзду до роботи.

Заслухавши думку учасників судового процесу, кожного зокрема, а саме прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подане клопотання з підстав наведених у ньому, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 7, 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.174 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2022 року, накладений арешт на транспортний засіб марки «BMW 5281», д.н.з. НОМЕР_1 за правилами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, оскільки під час обшуку вказаного автомобіля були виявлені та вилучені речі та предмети, які ймовірно використовувалися ОСОБА_4 для незаконного зберігання та збуту психотропних речовин.

Відповідно п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Тому, враховуючи наведене, клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів, з огляду на завдання кримінального провадження передбачені ст.2 КПК України, встановлено, що власником майна поза розумним сумнівом доведений той факт, що на даний час відпала необхідність у подальшому арешті в частині використання транспортного засобу марки «BMW 5281», д.н.з. НОМЕР_1 , враховуючи ті обставини, що ОСОБА_6 є законним власником майна Крім того, подальше утримання майна не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом, тому клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 16, 22, 26, 100, 174, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту з майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2022 року, а саме на транспортний засіб марки «BMW 5281», д.н.з. НОМЕР_1 , задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.202 року на майно, а саме на транспортний засіб марки «BMW 5281», д.н.з. НОМЕР_1 та передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1