справа №183/6198/20
провадження №51-1224км22
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_1 було пред`явлено обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб. Тобто йому інкримінувався злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2022 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Більшість суддів із колегії за результатами касаційного розгляду погодилися із тим, що провадження, в якому особі інкримінувався особливо тяжкий злочин ч. 3 ст. 307 КК було правильно закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, тобто у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування.
Я не погоджуюся із таким рішенням і тому викладаю свої міркування в окремій думці.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Тобто законодавець чітко визначив, що вказана підстава для закриття кримінального провадження не застосовується у разі вчинення злочинів, які за ступенем тяжкості належать до тяжких або особливо тяжких і посягають на такі цінності як життя або здоров`я особи.
Зі змісту КК чітко слідує, що всі, розміщені у розділі XIII Особливої частини КК кримінальні правопорушення, посягають на здоров`я населення. Адже законодавець безпосередньо у КК визначив, що всі кримінальні правопорушення, що містяться в означеному розділі Особливої частини КК стосуються сфери обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення.
На мою думку, всі кримінальні правопорушення, розміщені у цьому розділі вочевидь містять у собі посягання на здоров`я інших осіб (конкретних індивідів).Одразу конкретизую, що йдеться про спричинення шкоди саме іншим особам, а не собі.
Вочевидь такі дії є ще більш суспільно небезпечними, ніж посягання на здоров`я однієї особи. Адже йдеться про такі суспільно небезпечні діяння, які чинять вплив на здоров`я цілої групи індивідів населення. Не має сумнівів у тому, що залучення населення до вживання наркотичних засобів тощо чинить руйнуючий вплив на здоров`я конкретних осіб і, як наслідок, на здоров`я населення загалом.
Родовим об`єктом всіх кримінальних правопорушень, які розміщені у розділі XIII Особливої частини КК, безумовно є здоров`я населення, яке складається із здоров`я кожного з тих, що охоплюються поняттям населення.
В мене не має жодного сумніву у тому, що термін «інші» кримінальні правопорушення проти здоров`я населення вказує, що всі кримінально карані діяння, що містяться у цьому розділі мають саме такий об`єкт посягання.
Одночасно додам, що обмежувати коло особливо тяжких та тяжких злочинів проти життя та здоров`я населення у розумінні п. 10 ч. 1 ст. 284 КК лише тими складами злочинів, що містяться у розділі ІІ Особливої частини КК не правильно. Адже не слід забувати про те, що у величезній кількості складів злочинів життя або здоров`я є додатковим об`єктом посягання.
Якщо безпідставно обмежувати коло складів злочинів, до яких недопустиме закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК лише розділом ІІ Особливої частини КК, то можна взагалі дійти до висновку, що, для прикладу, геноцид не є посяганням на життя особи, що вочевидь є абсурдним.
Повертаючись до проблеми, яка була у кримінальному провадженні №183/6198/20, вважаю, що у разі вчинення особою тяжкого або особливо тяжкого злочину проти здоров`я населення закриття кримінального провадження з посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є неможливим.
Суддя