Справа № 548/651/22
Провадження №1-кп/548/129/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2022 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол клопотання трудового колективу приватного підприємства "Будпостач" про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу на підставі статті 47 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000031 від 23.02.2022 року за ст. 286 ч. 1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 ставиться в вину те, що 23.02.2022 року близько 7 години ОСОБА_5 керуючи технічно справним транспортним засобом "Renault Magnum 460" державний номер НОМЕР_1 із напівпричепом "KRONE" державний номер НОМЕР_2 , рухався по автодорозі Київ-Харків-Довжанський в сторону м. Харкова, де проїзжджаючи 255 км. + 950 м. вказаного автошляху, в порушення п. 12.3. ПДР України, маючи об`єктивну можливість виявити рухаючийся попереду автомобіль ГАЗ 32213 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 не вжив заходів для зменшення швидкості руху чи безпечного для інших учасників руху об`їзду вказаного автомобіля, допустив зіткнення, в результаті чого ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Від трудового колективу приватного підприємства "Будпостач" на адресу суду надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу на підставі статті 47 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000031 від 23.02.2022 року за ст. 286 ч.1 КК України

Дане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 являється членом вказаного трудового колективу, працює на посаді водія атотранспортних засобів, а тому на загальних зборах трудового колективу було вирішено питання про звернення до Хорольського районного суду із заявою про передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 47 КК України. Колектив зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру з метою недопущення порушення ним громадського порядк.

В судове засідання представник трудового колективу не з`явився, ніяких заяв суду не подав.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу. Додатково вказали, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості вперше, свою вину визнає та кається у скоєному, частково відшкодував спричинену злочином шкоду в сумі 8 500 грн.

Прокурор та потерпілий заперечили щодо поданого клопотання, просили справу розглядати по суті, оскільки обвинувачений шкоду не відшкодував.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Виходячи зі змісту ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, у тому числі, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а отже і захист прав та інтересів окремих осіб, яким злочином заподіяно матеріальної або моральної шкоди.

За приписами частини 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 47 Кримінального кодексу України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Як роз`яснено у пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Отже, підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку. Також звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 47 Кримінального кодексу України можливе лише за клопотанням колективу, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

За наявності зазначених вище обставин, суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудовому колективу.

Виходячи з наведених положень закону, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.

Суд при вирішенні питання по суті враховує, що обвинувачений хоч і визнає себе винуватим, але пробачення у потерпілого не просив, не вживав активних дій на відшкодування шкоди потерпілому, сплативши лише 6000 грн. на лікування та 2500 грн. на те щоб потерпілий приїхав на слідчі дії до ВП № 2 Лубенського РВП.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудовому колективу є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

Тобто з огляду на такі дискреційні повноваження суду, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Дискреційні повноваження суду визначено і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідальності таких повноважень суду, принципу верховенства права, що забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Як свідчить системний аналіз вказаних норм, з`ясування думки потерпілого щодо звільнення винної особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим елементом такого звільнення, отже суд повинен виходити не тільки з наявності підстав, передбачених нормами, які забезпечують умови звільнення, але й кінцевого підсумку, який повинен слугувати виправленню особи.

Крім того, поняття «щире каяття» відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Як убачається обвинувачений відшкодував незначну частину завданих збитків та у зв`язку з чим подано позов, не здійснював жодних дій направлених на вибачення та його поведінка не свідчить про наявність дійсного та відвертого каяття.

Крім того, зі змісту протоколу загальних зборів трудового колективувбачається, що колектив складає 2080 працівників. Разом з тим на зборах були присутні 57 делегатів із 74 обраних для участі у конференціях найманих працівників.

На переконання суду, з урахуванням відсутності даних щодо обраних делегатів, мети їх обрання та переліку їх повноважень, прийняття рішення 57 особами не вказує на дійсний намір всього колективу взяти на поруки обвинуваченого.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність необхідних підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, та як наслідок необхідності відмовити у задоволенні клопотання трудового колективу про передачу на поруки обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 284, 288, 350 КПК України, ст. 47 КК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання приватного підприємства "Будпостач" про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу на підставі статті 47 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000031 від 23.02.2022 року за ст. 286 ч.1 КК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Повний текст ухвали складено 28.09.2022 року.

Головуючий: