Справа № 626/1823/22
Провадження № 1-кс/626/822/2022
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

04 жовтня 2022 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження №0000605 від 02.10.2022р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

Цехмистра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хрестище Красноградського району Харківської області, українцю, громадянину України, одруженому, працюючому на посаді водія автотранспортних засобів в БУ «Укрбургаз» АТ «Укргазвидобування», зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2022 близько 06:30 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом «ІЖ» 21251-10-10 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М18, сполученням Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, що проходить на ділянці автодороги поблизу магазину «АТБ маркет» за адресою: Харківська область, м.Красноград, вул.Полтавська, 91Г, перевищуючи допустиму максимальну швидкість руху на нерегульованому пішохідному переході діючи необережно, не переконавшись у безпеці своїх дій, не прийняв заходів до зниження швидкості аж до зупинки автомобіля, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.9 (а) та 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 2.9 а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», в результаті чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїздну частину дороги на велосипеді зліва на право по ходу руху транспортного засобу,

Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 виразилось у тому, що він, керуючи технічно справним транспортним засобом «ІЖ» 21251-10-10 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, побачивши велосипедиста, що перетинає проїздну частину по нерегульованому пішохідному переході зліва на право по ходу руху автомобіля, не прийняв заходів до зниження швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , тим самим спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, що привели до смерті останнього.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8

02.10.2022 о 09.30 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

02.10.2022 на підставі достатніх даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Наявність повідомлення обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.10.2022 разом із схемою та речові докази, а саме: транспортний засіб, велосипед та кепка зі слідами характерними для ДТП;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 02.10.2022, відповідно до якого встановлено тілесні ушкодження характерні для ДТП;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 02.10.2022, який повідомив обставини ДТП;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 02.10.2022, відповідно до якого, водій ОСОБА_4 о 07:35 год. мав стан алкогольного сп`яніння 1,15 проміле, о 7:55 год. 1,2 проміле.

- лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/173-Крт/22 від 02.10.2022, де встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 слугувала несумісна з життям травма голови, шиї грудної клітини з повним пошкодженням шийного відділу хребта.

Враховуючи вищевикладене, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років;

2. незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, встановити контакт із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні та погрозами вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 стороною обвинувачення на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, в подальшому вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також резонансність справи, що викликала обурення у родичів загиблого та мешканців міста.

Запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку та забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його захисника, які просили обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, пославшись на недоведеність відповідних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КУпАП, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.286-1 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.
При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, встановити контакт із свідками та потерпілими у кримінальному провадженні та можливо вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду.

При цьому ОСОБА_4 підозрюється у його скоєнні даного злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 02.10.2022, водій ОСОБА_4 о 07:35 год.(тобто через годину після ДТП) мав стан алкогольного сп`яніння 1,15 проміле, о 7:55 год. 1,2 проміле.

Такі дії ОСОБА_4 , а саме порушення правил ПДР України при керуванні автомобілем, тобто транспортом підвищеної небезпеки, в стані алкогольного сп`яніння та перевищення швидкості призвело до того, що останній збив велосипедиста на пішохідному переході, що спричинило загибель людини на місці ДТП від отриманих травм. При цьому з якою саме швидкістю він конкретно рухався, останній пояснити не може, оскільки на його автомобілі зламаний спідометр, на його погляд швидкість була близько 70км/год.

Крім того, як пояснив ОСОБА_4 в судовому засіданні, останній працює водім, має водійський стаж близько 40 років та майже кожного дня проїжджає вказаний пішохідний перехід, де відбулося ДТП, також він є досить жвавим, оскільки знаходиться проміж двома великими супермаркетами АТБ та ПОСАД, а також Красноградським ринком і ним користується дуже багату пішоходів. Таким чином, водій ОСОБА_4 повинен був передбачити можливу раптову появи пішохода на цьому пішохідному переході та наближаючись до нього, вибрати швидкість руху, яка б надавала можливість контролювати автомобіль та слідкувати зо дорожньою обстановкою.

Поряд з цим, з додатків доданих до клопотання, в тому числі з протоколу допиту в судовому засіданні, який повністю співпадає з його допитом в якості підозрюваного, після скоєного ДТП та збиття людини насмерть, ОСОБА_4 ще до приїзду працівників поліції покинув місце ДТП та пішов до магазину АТБ, де і був затриманий працівниками поліції, які прибули на виклик по лінії 102, через певний час.

Щодо даних про особу підозрюваного, встановлено, що останній працює, має дружину та двох повнолітніх дітей.

Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідків.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Окрім цього, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст.5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту затримання в порядку ст.208 КПК України, тобто з 09-30год. 02.10.2022року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, який спричинив загибель потерпілого ОСОБА_8 , то слідчий суддя приходить до висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення клопотання захисту про застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання ст.слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000605 від 02.10.2022р. за ч.3 ст.286-1 КПК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 09год. 30хв. 02 жовтня 2022 року до 09год. 30хв. 30 листопада 2022 року, без визначення розміру застави.
Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Красноградського районного суду ОСОБА_1