УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2022 Справа №607/3916/21

Провадження №1-др/607/1/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю представника

потерпілої адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі, заяву представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 про приєднання доказів та ухвалення додаткового рішення про стягнення із засудженого ОСОБА_4 судових витрат на надання професійної правничої допомоги в користь потерпілої ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000019,-

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2022 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява, подана в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, від представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про приєднання доказів та ухвалення додаткового рішення в кримінальному провадженні №0000019 про стягнення із засудженого ОСОБА_4 судових витрат на надання професійної правничої допомоги в користь потерпілої ОСОБА_6 у розмірі 12000 гривень. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що вироком суду від 23 травня 2022 року цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілої моральну шкоду в сумі 100000 гривень. У цивільному позові потерпіла повідомляла, що очікує понести судові витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 12000 гривень. Так, між ОСОБА_6 та адвокатським об`єднанням «Твій адвокат», в особі керуючого адвоката ОСОБА_7 , було укладено договір про надання правничої допомоги №3 від 25 січня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_6 зобов`язана оплатити гонорар у розмірі 12000 гривень. ОСОБА_6 оплатила 9300 гривень, іншу частину оплати у розмірі 2700 гривень ОСОБА_6 здійснить протягом 10 днів після ухвалення судом додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_4 витрат на правову допомогу. Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 127 ЦПК України просить поновити процесуальний строк для приєднання доказів на підтвердження розміру судових витрат та приєднати до матеріалів: копію договору про надання правничої допомоги №3 від 25 січня 2021 року, квитанцію про сплату адвокатського гонорару, акт виконаних робіт. За таких обставин, вважає, що витрати на правову допомогу є належним чином обґрунтованими, доведеними та документально підтвердженими.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала подану заяву, з підстав викладених у ній, та просила заяву задовольнити.
Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив в клопотанні про поновлення строку для подання доказів, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу відмовити, а заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду, в обґрунтування чого зазначив наступне. До закінчення судових дебатів в справі ні потерпіла, ні її представник в порушення вимог ст. 141 ЦПК України не зробили жодних заяв про те, що позивач має намір в строки, передбачені законом, тобто протягом п`яти днів з дня проголошення рішення, подати докази про понесені нею витрати на правничу допомогу. Також, вважає необґрунтованими та неспівмірними витрати на правничу допомогу зазначені в договорі та наведені в позовній заяві, оскільки зазначені витрати не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.
В судове засідання прокурор, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви, не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали заяви та кримінального провадження №0000019, вважає необхідним заяву представника потерпілої ОСОБА_3 про приєднання доказів та ухвалення додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_4 судових витрат на надання професійної правничої допомоги в користь ОСОБА_6 залишити без задоволення з наступних підстав.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням та встановлено йому 2 (два) роки іспитового строку. Окрім іншого, вирішено цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , який задоволено частково.

Положення, які стосуються процесуальних витрат у кримінальному провадженні, регламентовані главою 8 КПК України.

Натомість, при подачі заяви про постановлення додаткового рішення у кримінальному провадженні №0000019, представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 посилається на норми ЦПК України, що є помилковим.

Зазначене узгоджується із висновком ВП ВС у справі № 462/6473/16-ц, згідно якого питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, особа має процесуально підтвердити надання правових послуг.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що розмір процесуальних витрат належать до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України).

В постанові у справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Враховуючи, що потерпілою та її представниками до закінчення судового розгляду кримінального провадження №0000019 про обвинувачення ОСОБА_4 не було підтверджено документально процесуальні витрати на правову допомогу та не долучено до матеріалів кримінального провадження необхідних документів, у вироку суду від 23 травня 2022 року, яким завершено розгляд даного провадження, зазначено про неможливість стягнення з обвинуваченого витрат на правовому допомогу.

Можливість винесення додаткового рішення після ухвалення вироку КПК України не містить. Рішення щодо процесуальних витрат може бути оскаржене в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що у вироку суду від 23 травня 2022 року вирішено питання розподілу процесуальних витрат, а також те, що це питання регулюється нормами КПК України, яких потерпіла та її представники не дотрималися, суд вважає необхідним заяву представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 про приєднання доказів та ухвалення додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_4 судових витрат на надання професійної правничої допомоги в користь потерпілої ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000019 залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 118, 124, 126 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника потерпілої адвоката ОСОБА_3 про приєднання доказів та ухвалення додаткового рішення про стягнення із засудженого ОСОБА_4 судових витрат на надання професійної правничої допомоги в користь потерпілої ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000019 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів із дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1