Провадження № 1-кс/947/9595/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.10.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000478 від 11.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 11.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Оскільки у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що в будинку АДРЕСА_1 можуть зберігатися речі та документи, які містять інформацію щодо вчинення злочину, опираючись на невідкладність проведення слідчих дій з метою збереження майна та слідів вчиненого злочину, виявлення речових доказів, а також безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, 17.09.2022 року в період часу з 00 год. 41 хв. до 01 год. 10 хв. слідчим СУ ГУНП в Одеській області було проведено невідкладний обшук, в порядку ст. 233 КПК України, у будинку АДРЕСА_1 .
Під час обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1000 доларів США, а саме: 10 купюр номіналом по 100 доларів США - НВ 27226976 G, KE 48603462 A, KB 69390126 D, KB 50488444 Q, KB 83286454 A, FF 45341114 B, KK 93224006 A, FB 39016815 A, DB 60232667 B, HL 66631530 G.
В подальшому, вищевказані грошові кошти було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 17.09.2022 року.
17.09.2022 року до Київського районного суду м. Одеси було подано клопотання про арешт майна, вилученого в ході проведення вищевказаного обшуку та клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 , який фактично було проведено в порядку ст. 233 КПК України 17.09.2022 року в період часу з 00 год. 41 хв. до 01 год. 10 хв.
26.09.2022 року слідчим було отримано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 року про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
В цей же день, 26.09.2022 року слідчим було отримано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 року щодо повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків у строк в сімдесят дві години.
Усунувши недоліки клопотання про арешт майна, сторона обвинувачення повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, проте слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, в якій він зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Представник власника майна в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000478 від 11.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що в будинку АДРЕСА_1 можуть зберігатися речі та документи, які містять інформацію щодо вчинення злочину, опираючись на невідкладність проведення слідчих дій з метою збереження майна та слідів вчиненого злочину, виявлення речових доказів, а також безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, 17.09.2022 року в період часу з 00 год. 41 хв. до 01 год. 10 хв. слідчим СУ ГУНП в Одеській області було проведено невідкладний обшук, в порядку ст. 233 КПК України, у будинку АДРЕСА_1 .
Під час обшуку виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1000 доларів США, а саме: 10 купюр номіналом по 100 доларів США - НВ 27226976 G, KE 48603462 A, KB 69390126 D, KB 50488444 Q, KB 83286454 A, FF 45341114 B, KK 93224006 A, FB 39016815 A, DB 60232667 B, HL 66631530 G.
В подальшому, вищевказані грошові кошти було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 17.09.2022 року.
Слідчим суддею було надано дозвіл на проведення вищевказаного невідкладного обшуку.
17.09.2022 року слідчим було подано до Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт майна, вилученого в ході проведення вищевказаного обшуку.
За результатом розгляду клопотання слідчим 26.09.2022 року було отримано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 року про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків у строк в сімдесят дві години.
Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Слідчий суддя вивчивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання сторони обвинувачення приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів якими є вилучені грошові кошти, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені грошові кошти можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені грошові кошти.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000478 від 11.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.
Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти у сумі 1000 доларів США, а саме: 10 купюр номіналом по 100 доларів США - НВ 27226976 G, KE 48603462 A, KB 69390126 D, KB 50488444 Q, KB 83286454 A, FF 45341114 B, KK 93224006 A, FB 39016815 A, DB 60232667 B, HL 66631530 GI2: 22494/02, які було виявлено та вилучено 17.09.2022 року в період часу з 00 год. 41 хв. до 01 год. 10 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку у будинку АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1