Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/4137/18
Провадження № 1-кп/553/214/2022
У Х В А Л А
Іменем України

03.08.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальні провадження № 0001013 від 29.04.2018 року, № 0001568 від 02.07.2019 року, № 0002000 від 30.08.2019 року, № 0002828 від 10.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4

22.06.2018 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 5 надійшов обвинувальний акт, складений 20.06.2018 року ст. слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0001013 від 29.04.2018 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (справа № 641/4137/18).

Також, 19.07.2019 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 5 надійшов обвинувальний акт, складений 15.07.2019 року слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0001568 від 02.07.2019 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України (справа № 641/5770/19).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України вирішено передати судді ОСОБА_9 для вирішення питання про його об`єднання з обвинувальним актом у матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, 30.09.2019 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 5 надійшов обвинувальний акт, складений 24.09.2019 року слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження № 0002000 від 30.08.2019 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 641/7857/19).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002000 від 30.08.2019 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України вирішено передати судді Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.12.2019 року кримінальне провадження (провадження № 1-кп/641/188/2019 справа № 641/4137/18) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, об`єднано з кримінальним провадженням (провадження № 1-кп/641/770/2019 справа № 641/7857/19) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та з кримінальним провадженням (провадження № 1-кп/641/669/2019 справа № 641/5770/19) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та присвоєно загальний номер провадження № 1-кп/641/188/2019 та номер справи № 641/4137/18.

09.01.2020 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 5 надійшов обвинувальний акт, складений 27.12.2019 року слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження № 0002828 від 10.12.2019 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (справа № 641/97/20).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року кримінальне провадження (провадження № 1-кп/641/109/2020 справа № 641/4137/18) по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289, ст. 395, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України об`єднано з кримінальним провадженням (провадження № 1-кп/641/374/2019 справа № 641/97/20) по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України та присвоєно загальний номер провадження № 1-кп/641/109/2020 та номер справи 641/4137/18.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, та востаннє Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Згідно з ухвалою від 02.05.2022 року кримінальні провадження № 0001013 від 29.04.2018 року, № 0001568 від 02.07.2019 року, № 0002000 від 30.08.2019 року, № 0002828 від 10.12.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 395 КК України прийнято до провадження суддею Ленінського районного суду м. Полтави та призначене підготовче судове засідання.

На підставі ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.09.2019 року відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року, від 08.01.2020 року, від 05.03.2020 року, від 29.04.2022 року, від 25.06.2020 року, від 30.07.2020 року, 09.09.2020 року, від 03.11.2020 року, від 21.12.2020 року, 03.02.2021 року, від 24.03.2021 року, від 13.05.2021 року, від 05.07.2021 року, від 02.08.2021 року, від 08.09.2021 року, від 03.11.2021 року, від 20.12.2021 року від 15.02.2022 року та ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 10.05.2022 року та від 22.06.2022 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зникли та не зменшилися; він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а також у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказує на те, що обвинувачений може переховуватись від суду задля того, щоб уникнути кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, тим паче, що по кримінальному провадженню за ч. 2 ст. 289 КК України Комінтернівським районним судом м. Харкова відносно нього обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, проте після направлення справи до суду ОСОБА_4 перестав з`являтися за викликами в судові засідання, у зв`язку з чим судом застосовувалися примусові приводи до нього; також перебуваючи на волі він може впливати на потерпілих та свідків, місце поживання яких йому відоме, а також оскільки не має сталих соціальних зв`язків у суспільстві, не має офіційного місця роботи, а отже і офіційного постійного джерела доходів, може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності. Відтак, вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з огляду на особу обвинуваченого та зміст пред`явленого обвинувачення вказує на існування достатніх підстав вважати, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання вказаним ризикам можливе лише шляхом застосування запобіжного заходжу у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи досягти вказаної мети не здатні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність існування ризиків, запобіганням яким обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу до його підзахисного, який тривалий час утримується в слідчому ізоляторі в м. Харкові. Обвинувачений наголошував на тому, що має постійне місце проживання, де мешкав разом з цивільною дружиною, має неповнолітню дитину на утриманні, інших родичів, тобто міцні соціальні зв`язки, до затримання неофіційно працював, що дає підстави для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, тим паче, що досліджені іншим складом суду докази не доводять його причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень, свідки та потерпілі були допитані судом, а тому підстав для здійснення тиску на них не вбачається. Просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

27.06.2022 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, в якому він зазначає, що на сьогоднішній день є всі підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ризики відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, наведені в клопотанні прокурора, являються домислами та фантазіями, так як не існує доказів їх наявності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що надіслав до суду ще одне клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки має бажання стати до лав ЗСУ та захищати Батьківщину, про що направив відповідне клопотання також і до прокуратури, але результати розгляду йому не відомі. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 клопотання обвинуваченого підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував.

При вирішенні клопотань прокурора та обвинуваченого суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно не одружений, не мав постійного місця роботи, тобто стабільного джерела доходу, тоді як обвинувачується у вчиненні в тому числі кримінальних правопорушень, спрямованих на заволодіння чужим майном, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, одне з інкримінованих у даному провадженні кримінальних правопорушень вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, бере до уваги ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується, частина з яких згідно положень ст. 12 КК України віднесена до категорії тяжких злочинів, та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, тим паче, що допускав порушення умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до нього у одному з кримінальних проваджень, об`єднаних у даному провадженні, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань та, відповідно, уникнення від кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу, на переконання суду, не свідчить безперечно про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих йому діянь і особи обвинуваченого й такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оцінюючи доводи, наведені обвинуваченим про наявність у нього постійного місця проживання, родини, цивільної дружини та дітей, суд враховує, що це дані, які характеризують особи обвинуваченого, вони існували на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, були враховані під час застосування запобіжного заходу щодо нього та жодним чином не спростовують доводів сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Питання обґрунтованості пред`явленого обвинувачення та доведення винуватості в інкримінованих кримінальних правопорушеннях підлягає з`ясуванню під час судового провадження в порядку, визначеному кримінальним процесуальних законодавством.
Даних, які свідчать про наявність таких обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , та які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, при цьому з приводу застосування особистої поруки жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно нього на 60 днів.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 03 серпня 2022 року до 01 жовтня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1