Справа № 303/1414/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/224/22, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.04.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора й застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.06.2022 включно без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхня Визниця Мукачівського району Закарпатської області, зереєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, у відповідності до ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.
З матеріалів контрольного провадження вбачається, що кримінальне провадження, внесене 01.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000857 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України знаходиться у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Задовольняючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції вказав, що хоча ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, проте вагома обґрунтованість підозри, його процесуальна поведінка під час судового провадження, ухилення від явки до суду без поважних причин, неповідомлення про причини неявки, перебування у розшуку згідно ухвали суду від 28.09.2021, агресивно-аморальна поведінка в судових засіданнях, вчинення ряду нових кримінальних правопорушень, після пред`явлення даного обвинувачення, частина яких розслідується, а деякі скеровані до суду, вказують на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також судом констатовано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, - погроза вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків, що вказує на його неповагу до правоохоронних органів України, нестійкі моральні переконання,

-2-

відсутність у нього постійного місця роботи та постійного доходу, вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому існують дійсні ризики, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст.177 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвали суду скасувати, та скасувати обраний йому запобіжний захід для призову на військову службу на підставі Закону України №7149 від 13.03.2022. Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на відсутність правових підстав для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на відсутність обґрунтованої підозри, будь-яких з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також того факту, що відносно нього вже застосовано запобіжний захід в рамках іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді в Берегівському районному суді Закарпатської області. Також звертає увагу, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого йому пред`явлено обвинувачення, не відноситься до категорії тяжких, що в свою чергу також не давало суду підстав для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу. Крім того вважає, що повідомлення йому про підозру, що міститься в матеріалах кримінального провадження викликає сумніви у його достовірності, у зв`язку з чим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та ДБР розпочато досудове розслідування. Окрім того, наголошує, що в даному випадку, враховуючи Укази Президента України «Про введення воєнного стану на всій території України», «Про загальну мобілізацію», підлягає до застосування Закон України №7149 від 13.03.2022 щодо скасування запобіжного заходу для призову на військову службу.

В черговій апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_5 , посилаючись на Укази Президента України «Про введення воєнного стану на всій території України», «Про загальну мобілізацію», порушує питання про скасування запобіжного заходу для призову на військову службу на підставі Закону України №7149 від 13.03.2022. Окрім того зазначає, що судом при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не враховано відсутність обґрунтованої підозри, будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також того факту, що відносно нього вже застосовано запобіжний захід в рамках іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді в Берегівському районному суді Закарпатської області, що свідчить про відсутність правових підстав для повторного застосування відносно нього запобіжного заходу. Також звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого йому пред`явлено обвинувачення, не відноситься до категорії тяжких, що в свою чергу також не давало суду підстав для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу.

У доповненні до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою застосувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначити розмір застави та покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. Вважає, що дані про його особу та тяжкість кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, давали суду підстави для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою. Також, обвинувачений вважає, що повідомлення про підозру є незаконне, оскільки слідчий підробила у ньому підпис прокурора. За вказаних фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просить врахувати, що йому

-3-

не було відомо про наявність щодо нього кримінального провадження, про це він дізнався лише після того, як 16.01.2021 подав заяву про отримання копій документів з кримінального провадження. Окрім того, на запит від 28.01.2022 він отримав копію повідомлення про підозру. Просить врахувати, що слідчий не відобразив в Єдиному реєстрі досудових розслідувань точної дати вручення йому повідомлення про підозру. З цих підстав ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду.

У відповідності до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи наведене, розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , апеляційним судом здійснюється без учасників судового розгляду, які не виявили бажання брати участь у судовому розгляді.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приписами ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання,

-4-

у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ст.177 КПК України є обґрунтованими, натомість обвинуваченим не доведено, що вказані ризики відпали, зменшилися і є неактуальними.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними доказами, яким дана належна оцінка.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу та експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про допущені слідчим порушення під час проведення досудового розслідування, які, на його думку впливають на доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення у якому він обвинувачується, оскільки питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

-5-

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованою, законною, постановленою з дотриманням вимог ст.ст.177,178,182,183,315 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи ОСОБА_5 про скасування йому запобіжного заходу у зв`язку бажання нести військову службу у ЗСУ, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки згідно приписів ч.1 ст.616 КПК України клопотання про скасування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для подальшого проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, подається прокурору, після чого прокурор має право звернутися з таким клопотанням до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження.

Також, судом на законних підстав, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, прийнято рішення про не визначення ОСОБА_5 розміру застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого із погрозою застосування насильства. З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

На інші доводи, які б слугували підставою для скасування чи зміни ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не посилається.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.04.2022, щодо ОСОБА_6 ,-без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: