Справа № 369/4025/22
Провадження №1-кс/369/670/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.05.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання т.в.о. заступника начальника відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001640 від 20.05.2022 , за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
Т.в.о. заступника начальника відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 20.05.2022 близько 13 години 40 хвилин, старший інспектор СРПП Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , перебуваючи на добовому чергуванні на території обслуговування відділення поліції №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, отримавши виклик про адмінправопорушення та прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , поблизу озера, підійшов до компанії чоловіків, які гучно відпочивали та розпивали алкогольні напої.

Після чого старший інспектор поліції ОСОБА_7 представився, пред`явив своє службове посвідчення НОМЕР_1 , чим підтвердив свої повноваження працівника правоохоронного органу.

Керуючись вимогами статті 31 Закону Україну «Про Національну поліцію» старший інспектор поліції ОСОБА_7 , звернувся до ОСОБА_4 із законною вимогою припинити порушувати громадський порядок. Однак на законну вимогу поліцейського ОСОБА_7 , останній не відреагував та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння умисно наніс один удар ногою в область плеча правої руки інспектору СРПП ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою, садна ділянки правого плечового суглобу згідно довідки №2500 від 20.05.2022, виданою ЦРЛ КНП «Бучанської міської ради».

Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець смт. Липова Долина Липовського району Сумської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення для впізнання із ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання із ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення для впізнання із ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення для впізнання із ОСОБА_10 , протоколом огляду відеозапису, протоколом затримання ОСОБА_4 згідно ст. 208 КПК України, повідомленням ОСОБА_4 про підозру від 21.05.2022 та іншими матеріалами в їх сукупності.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

В даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне.

Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого та свідків, зможе незаконно впливати на них. На даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а з урахуванням обставин вчинення злочину, він зможе впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Тому слідчий просив застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Липова Долина Липовського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти вимог клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором належним чином не обґрунтовано жодного ризику які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, міцність соціальних зв`язків, наявністю у нього постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні т.в.о. заступника начальника відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001640 від 20.05.2022 , за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Липова Долина, Липовського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , в період доби з 23:00 год. вечора по 05:00 год. ранку наступного дня, в межах строків досудового розслідування, а саме до 19 липня 2022 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- перебувати за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_3 в період доби з 23 години 00 хвилин вечора по 05 годину 00 хвилин ранку наступного дня та не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, телефону.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 19 липня 2022 року, включно в межах строків досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2022 року о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1