Справа № 192/921/22
Провадження № 1-в/192/154/22
Ухвала
іменем України

16 серпня 2022 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпрі, на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)»,

засудженого:

11.07.2019 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі,

18.03.2021 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі;

11.01.2022 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до двох років обмеження волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень п. 1б ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2021 у виді позбавлення волі на строк 1 рік один місяць менш суворого покарання за цим вироком у виді обмеження волі на строк два роки призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;

початок строку відбування покарання: 11.01.2021,

кінець строку відбування покарання 09.12.2021;

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув вже 2/3 строку покарання, зареєстрований та проживає за місцем реєстрації зі своєю донькою та дружиною, в колонії характеризується позитивно, стягнень не має, має заохочення, в колонії офіційно працевлаштований, працює з моменту прибуття.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, пояснив також, що бажає допомагати сім`ї та країні.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» проти задоволення клопотання заперечувала, вважає, що засуджений не довів своє виправлення.

Прокурор також проти задоволення подання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)», дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)». Початок строку відбування покарання: 09.11.2021, кінець строку відбування покарання: 09.12.2022.

Був засуджений:

18.08.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі;
23.11.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
08.12.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
21.12.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2017 року звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»;
11.07.2019 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі,
18.03.2021 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 358 КК України з урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі;
11.01.2022 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч .1 ст. 70 КК України, до двох років обмеження волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень п. 1б ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2021 у виді позбавлення волі на строк 1 рік один місяць менш суворого покарання за цим вироком у виді обмеження волі на строк два роки призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.
Таким чином, ОСОБА_3 раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, за яке він засуджений до позбавлення волі.

В установах виконання покарань знаходиться з 10 листопада 2021 року.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 12.08.2022 до засудженого було застосоване одне заохочення, а саме 19 липня 2022 року, стягнень засуджений не має.

Працевлаштований засуджений з травня 2022 року (а.с. 16).

Відповідно до характеристики, складеної у серпні 2022 року, за період перебування у СІЗО УВП № 4 м. Дніпра характеризувався посередньо. У Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 27 квітня 2022 року. В установах виконання покарань працевлаштований на промисловій зоні установи до механічної дільниці. До праці відношення задовільне. За час відбування покарання характеризується посередньо. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для їх самостійного виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Засуджений не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та не бажає приймати, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених, самодіяльних секцій, редакції стінної газети і т.д., підтримує соціальні зв`язки з рідними.

20 травня 2020 року комісія ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відмовила засудженому у переведенні до дільниці соціальної реабілітації (ст. 101 КВК) як особі, яка не стає на шлях виправлення (а.о.с. 41).

12.08.2022 року комісія виправної установи відмовила засудженому у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.

Суд зазначає, що за правилами, встановленими п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , надаючи оцінку його поведінці та ставленню до праці, суд звертає увагу, що за весь час відбування покарання він характеризується посередньо, до праці відноситься задовільно, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Саме лише відбуття двох третин строку покарання засудженим, працевлаштування, одне заохочення та відсутність стягнень не є достатніми підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому у задоволенні клопотання засудженого умовно-дострокове звільнення відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1