Справа № 346/3943/22
Провадження № 1-в/346/258/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, освіта середня, раніше судимому Галицьким районним судом Івано-Франківської області: 12.06.2012 року за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 18.02.2015 року за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 8 500 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки; 27.05.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; засудженому 14.06.2022 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік без конфіскації майна, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 07.11.2018 року по 09.11.2018 року та з 15.01.2019 року по 22.02.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, -
початок строку: 25.01.2022 р.
кінець строку: 16.12.2022 р.
в с т а н о в и в :
в поданні зазначено, що під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» засуджений ОСОБА_5 не допускав порушення режиму утримання, стягнення не накладалися, заохочення йому не оголошувалися. В Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» засуджений відбуває покарання з 16.08.2022 року, за час якого не допускає порушень встановленого порядку відбування покарання, заходи стягнення не застосовувались. Залучається до робіт без оплати праці з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, заохочення йому не оголошувалися. У відношенні з іншими засудженими не конфліктний, до персоналу установи тактовний та ввічливий, зв`язок з родичами підтримує шляхом телефонних розмов. Приймає участь реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Вину у скоєному злочині визнав повністю, виконавчі листи не поступали. Засуджений відбув 1/2 строку визначеного покарання, став на шлях виправлення. Тому наявні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просить подання задовольнити та змінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке, а саме у виді громадських робіт, не бажає мати захисника при розгляді зазначеного подання.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що засуджений не довів, що став на шлях виправлення, враховуючи характеристику останнього, його не працевлаштованість, а також відсутність заохочень. Тому відсутні підстави для задоволення подання.
Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення вказаних учасників, суд дійшов таких висновків.
Згідно із п.3 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до положень ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Згідно з ч.3 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а згідно з п.2 ч. 4 вказаної статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.
Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; 2) він став на шлях виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 16.08.2022 року відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» згідно з вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.06.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На час розгляду вказаного подання відбув більше 1/2 призначеного судом строку покарання.

В той же час, однією із обов`язкових умов для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність засудженим, що він став на шлях виправлення.

Суд доходить висновку про наявність лише формально-юридичних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким і відсутність в повному обсязі оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 .

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

З характеристики на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 25.01.2022 року, раніше неодноразово судимий. Під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» не допускав порушення вимог режиму утримання, заходи стягнення та заохочення не застосовувались. З 16.08.2022 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за час відбування якого не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, заходи стягнення не застосовувались, заохочення не оголошувались. Залучається до робіт без оплати праці з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених (а.с. 2).
Згідно з довідкою про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 останньому за весь період відбування покарання стягнення та заходи заохочення не застосовувались (а.с. 3).

Згідно з даними довідки № 294 про працевикористання засудженого ОСОБА_5 за серпень 2022 року у відповідній графі відсутні будь-які дані, що стосуються його працевлаштування (а.с. 7), однак, зі змісту характеристики, залучався до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, а також поліпшення житлово-побутових умов, що не може свідчити про належне доведення того, що він став на шлях виправлення.
Суд звертає увагу, що 01.09.2022 року засіданням адміністративної комісії установи з розгляду питання щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ( ст. ст. 81, 107 КК України), заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України) відмовлено засудженому ОСОБА_5 у застосуванні вказаних статей як такому, що не довів своє виправлення, при цьому також вказано, що стає на шлях виправлення (арк. особ. справи № 44) .

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.
Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Згідно з вимогами чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Під час розгляду подання не наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Проаналізувавши зміст наведених документів, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що засуджений став на шлях виправлення.
На підставі наведеного, ст.6 КВК України, ст.82 КК України, керуючись ст. ст. 336, 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
в задоволенні подання Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 , засудженому 14.06.2022 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік без конфіскації майна, - відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1