ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/531/21 Номер провадження 11-кп/814/2012/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001442 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2022 року,

встановила:
Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Азейрбайджану, азербайджанцю, уродженцю Республіки Азербайджан м. Кюрдамір, зареєстрованому до 20.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченому за ч.1 ст. 115 КК України,
продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 07.04.2022 включно.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується за ч.1 ст.115 КК України, а саме у тому, що він 05.09.2020 о 22.30 год. біля будинку за адресою АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин в ході сварки, яка переросла в бійку, умисно наніс удар предметом схожим на ніж, який тримав у ріці в область грудної клітки ОСОБА_11 , чим завдав проникаюче колото-різану рану грудної клітки з ушкодженням легеневого стовбура, що призвело до масивної крововтрати, внаслідок чого настала смерть.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді 15 років, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися, тому вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На ухвалу суду захисник подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати? ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що прокурором в судовому засіданні не були доведені ризики, на які він посилається в клопотанні, так як судовий розгляд майже закінчений, судом були допитані майже всі свідки, встановлені всі фактичні обставини провадження, а тому вважає, що відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою. Сама по собі тяжкість не може бути підставою для продовження запобіжного заходу.

Стверджує, що в клопотанні та ухвалі суду відсутнє обґрунтування неможливості більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Крім цього ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, запобіжний захід не порушував, має міцні соціальні зв`язки, працює, одружений, має місце проживання.

Також зазначила, що в судовому засіданні доведено, що обвинувачений вимушений був захищатися та його дії спровоковані потерпілим та іншими.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисників в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0001442 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 115 КК України. В судовому засіданні 07 лютого 2022 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 07.04.2022 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість злочину, інкримінованого ОСОБА_9 , який є особливо тяжким, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, зокрема те, що обвинувачений є громадянином іншої країни, був затриманий в м. Бахмут Донецької області, даний злочин вчинив під час іспитового строку за вироком Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2020, те, що судовий розгляд у даному провадженні не завершено, суд дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, суд правильно врахував дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_9 , а також те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися. При цьому, суд обґрунтовано послався на можливе покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, оскільки відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року - суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та про те, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо доводів захисника, про те, що свідки допитані та докази досліджені, необхідно зазначити, що суд вправі до ухвалення остаточного рішення у справі додатково викликати потерпілих чи свідків для надання показань, повторно досліджувати докази, з метою об`єктивного встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, у той час як судовий розгляд в даному провадженні не завершено.

Доводи захисника про міцність соціальних зв`язків, є недостатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тобто, захисник не навів переконливих підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який або доказів, які б вказували, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2022 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4