Справа № 452/1429/22
Провадження № 1-кп/452/265/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2022 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000224 від 13 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мирноград Донецької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , із статусом внутрішньо переміщена особа і тимчасово проживаючого у АДРЕСА_2 ; українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, - востаннє 11.11.2016р. Дмитрівським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до покарання позбавлення волі на строк чотири роки, котре відбув, -

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 12 травня 2022 року о 21.30год, перебуваючи неподалік Самбірської міської ради за адресою пл. Ринок, 1 в м. Самбір Львівської області, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , умисно наніс останньому удар кулаком в обличчя, чим спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження.

Крім того ОСОБА_5 12 травня 2022 року о 22.00год за вказаною адресою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер свого діяння та його наслідки, з метою особистого збагачення, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав із лавки мобільний телефон марки «Моторола», який належав ОСОБА_4 , котрий перебував у стані сп`яніння, чим спричинив шкоду потерпілому на загальну суму 2028грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, одночасно заперечив вчинення крадіжки телефону та показав, що 12.05.2022р. він із знайомим ОСОБА_7 увечері сиділи на лавці у центрі м. Самбір та пили пиво; поряд сидів незнайомий чоловік, потерпілий ОСОБА_4 , котрий виражався в їх сторону нецензурними словами, на їх зауваження не реагував; надалі він попросив у них сигарету, однак у них не було і вони із ОСОБА_7 пішли до школи №8, оскільки там проживали як внутрішньо переселені особи; взяли сигарети і повернулися назад у центр міста. Потерпілий далі там сидів на лавці та вони пригостили його сигаретою, у свою чергу ОСОБА_4 надалі продовжував їх ображати, а тому обвинувачений підійшов до нього і наніс удар в обличчя; далі потерпілий повідомив, що йому треба передзвонити, а його телефон розряджається і попросив обвинуваченого зарядити йому телефон; жодного умислу на крадіжку телефону в нього не було; на досудовому розслідуванні ОСОБА_5 визнавав вину через тиск з боку працівників поліції.

Крім визнання вини обвинуваченим у нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України підтверджується, зокрема, - заявою потерпілого ОСОБА_4 від 13.05.2022р., яка зареєстрована в ЖЕО за №2779 про заподіяння йому тілесних ушкоджень; Витягом з ЄРДР - кп№0000224 від 13.05.22р.; Висновком експерта від 16.05.2022р. №45/22, - при проведенні СМЕ у ОСОБА_4 виявлено синець у лівій орбітальній ділянці, який утворився від дії твердого тупого предмета, можливо внаслідок удару рукою зажатою в кулак, по давності може бути 12.05.2022р. і відноситься до легкого тілесного ушкодження; протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2022р. з обвинуваченим ОСОБА_5 та диском відеозапису вказаної слідчої дії, в ході якого він розказав і показав, при яких обставинах ним було заподіяно один удар рукою в обличчя потерпілому ОСОБА_4 .
Незважаючи на невизнання провини обвинуваченим за інкримінованою йому статтею Кримінального Закону, - таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, його вина у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, - показаннями потерпілого та свідків:

Відтак, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 12.05.2022р. увечері він йшов на маршрутку через центр міста і йому стало погано, а тому він присів на лавочку; в цей час до нього підійшли двоє незнайомих чоловіків і один з них безпричинно наніс йому удар в обличчя; коли він оговтався, то зауважив, що немає мобільного телефону, який він поклав на лавочку, так як хотів зателефонувати дружині; надалі він звернувся у поліцію із заявою про побиття та крадіжку телефону; жодних домовленостей із обвинуваченим з приводу заряджання телефону в нього не було, бо вони незнайомі; телефон був заряджений на 20%, після повернення телефону в ньому були стерта вся інформація та відсутня сім-карта; хоча він не бачив як обвинувачений узяв телефон з лавки, проте впевнений, що зробив це він.
Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 13.05.2022 була пойнятою при огляді місця події, де в ході огляду кабінету №15 СШ №8 в м. Самбір обвинувачений ОСОБА_5 видав телефон, який знаходився на його спальному місці під ковдрою, зазначивши, що викрав його 12.05.2022р. у невідомого в парку; у той час жодного морального, психологічного чи фізичного тиску з боку працівників поліції не чинилось і обвинувачений ОСОБА_5 добровільно видав викрадене та пояснював про обставини вчиненого.
Аналогічні показання надала суду допитана свідок ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 12.05.2022р. увечері він із ОСОБА_5 сиділи на лавочці в центі міста; біля них сидів невідомий чоловік, котрий звернув їм увагу, що вони розмовляють російською мовою та ображав їх; ОСОБА_5 підійшов до нього і наніс йому удар в обличчя; надалі потерпілий попросив зарядити йому телефон, так як вони повідомили, що живуть недалеко у школі, сказав, що забере зранку; щодо показів даних на досудовому слідстві про викрадення телефону, то зазначив, що такі із ОСОБА_5 давали в результаті побиття працівниками поліції останнього; стосовно себе так говорив поліцейським, бо так давав показання обвинувачений.

Також вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

-Заявою потерпілого ОСОБА_4 від 13.05.2022р. про те, що у нього 12.05.2022р. у м. Самбір біля міської ради у вечірній час викрадено мобільний телефон марки «Моторола»;
-Витягом з ЄРДР - кп№0000224 від 13.05.2022р. 13:50год;
-Протоколом огляду місця події від 13.05.2022р., який розпочато о 12:20год і закінчено 12:27год, диском відеозапису вказаної слідчої дії, - де в ході огляду кабінету №15 СШ №8 в м. Самбір ОСОБА_5 добровільно видав викрадений телефон, який на момент огляду знаходився під ковдрою на його спальному місці; під час огляду місця події здійснювалась відеофіксація на відеокамеру марки «Панасонік», на 4хв.20сек. запису ОСОБА_10 повідомляє: «Хочу добровольно предоставить телефон, який мною був вкрадений вчора», витягує вказаний телефон з-під ковдри спального місця, на запитання слідчого звідки викрав, відповідає: «з лавочки в парку, адресу не пам`ятаю»; вказаний огляд місця події проводився слідчим в присутності двох понятих, директора школи та 4-х інших мешканців цього кабінету №15;
-Протоколом огляду речових доказів від 30.05.2022р., згідно якого у телефоні «Моторола», який викрадено у потерпілого ОСОБА_4 відсутня сім-карта, що спростовує покази про передачу йому телефону для зарядки і свідчить про намагання його розблокувати;
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2022р. із свідком ОСОБА_7 та диском відеозапису вказаної слідчої дії, в ході якого він розказав і показав при яких обставинах ОСОБА_5 було викрадено телефон потерпілого, а саме він, ОСОБА_5 та свідок сиділи на одній лавці, розмовляли та курили. Безпосередньо він не бачив коли ОСОБА_5 викрадав телефон, а коли відійшли від місця події, тоді ОСОБА_5 показав телефон і сказав, що викрав його у потерпілого.
-Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2022р. з підозрюваним ОСОБА_5 із участю в тому числі захисника та диском відеозапису вказаної слідчої дії, у ході якого він розказав і показав при яких обставинах ним було викрадено телефон потерпілого, а саме коли сиділи біля потерпілого на лавочці побачив телефон, подумав, що він нічий або його хтось забув, тому його забрав; ОСОБА_7 про крадіжку сказав пізніше по дорозі додому; попередньо наніс один удар рукою в обличчя потерпілого.
-Висновком експерта від 24.05.2022 №СЕ-19/114-22/7386-ТВ, згідно якого ринкова вартість викраденого мобільного телефону «Моторола» становить 2028грн.
Крім того стороною обвинувачення представлено суду оцінити покази підозрюваного ОСОБА_5 , які він надав 13.05.2022р. в судовому засіданні при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу та диск відеозапису вказаної процесуальної дії (16:40:58), де він зазначає, що розкаюється, телефон викрав, оскільки такого в нього не було, такі покази надавав на запитання слідчого судді та давав добровільно без жодного тиску, вони є по суті послідовні та ідентичні з тими показаннями, які зафіксовані в ході огляду місця події, слідчому експерименті та допиті ОСОБА_5 .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень і, саме за корисливі злочини та судимість не погашена; на обліку в психіатричному та в наркологічному кабінеті не перебуває, є внутрішньо переселеною особою.

Судом зазначене обвинувачення визнається доведеним внаслідок з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження та перевірки їх доказами, - у результаті аналізу показань обвинуваченого та потерпілого у судовому засіданні, свідків, доказів досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями спричинив легке тілесне ушкодження ОСОБА_4 , а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану; кваліфікація дій за вказаними нормами Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого суд приходить висновку, що ОСОБА_5 своїми показаннями про часткове визнання вини в суді має намір пом`якшити відповідальність чи уникнути її за вчинене та використав таке поводження як спосіб захисту; на переконання суду за сукупністю досліджених і вище викладених доказів є визначальним у встановленні суспільної небезпечності та характеру вчиненого особою стосовно потерпілого ОСОБА_4 крадіжки, оскільки в його поясненнях не міститься жодних аргументів на його виправдання і нічим іншим це не підтверджено.

При цьому судом звертається увага, що як потерпілий ОСОБА_4 так і свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 надали суду однакові показання, послідовні та без розбіжностей; у тому числі про деталі вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, - про час, місце, наявність обставин вчиненого і фактів, що мають значення для кримінального провадження. Наведені вище їх показання узгоджуються між собою, не містять протиріч і сумнівів; а також суд констатує, що вони узгоджуються у тому числі з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_5 , котрий однаково не заперечив наведених обставин і фактів, крім викрадення ним мобільного телефону, - що нічим іншим не спростовано.

Суд не вбачає підстав не вірити свідченням потерпілого, підтвердженими показаннями свідків та зібраними доказами на досудовому розслідуванні, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні; одночасно до показань обвинуваченого, що він не вчиняв крадіжки, а лише побився із потерпілим і, в тому числі, що потерпілий сам вступив із ним у конфлікт, суд відноситься критично, бо вони спростовані наведеними показами потерпілого, свідків, які були присутні при огляді кабінету, де проживав обвинувачений, котрий добровільно видав мобільний телефон, що знаходився на його спальному місці та сам зазначив, що викрав його у невідомого чоловіка в парку; відтак вцілому часткове визнання обвинуваченим провини суд розцінює як спосіб його захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тому суд переконаний у доведенні винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 .

Призначаючи обвинуваченому покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого; також особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне становище, обставини вчинення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із позиціями обвинуваченого, сторони обвинувачення і захисника-адвоката, показань потерпілого, свідків; із урахуванням особи ОСОБА_5 , його поведінки під час та після вчиненого; поведінки самого потерпілого під час інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наслідки та обставини вчиненого особою, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі та визначити особі остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; виправлення засудженого можливе лише за реального відбування покарання, строк слід рахувати з дня його фактичного затримання, - із 13.05.2022р.

Цивільного позову за встановленим законом порядком не заявлено; судові витрати слід стягнути із обвинуваченого; питання речових доказів згідно постанови про визнання та прилучення до справи речових доказів від 13.05.2022 року слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України громадські роботи строком на 160(сто шістдесят) годин;

-за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати із 13.05.2022 року.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 1029,72 (одну тисячу двадцять дев`ять)гривень 72коп.

Накладений арешт на вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2022 року вважати скасованим ухвалою слідчого судді від 06.06.2022 року, а речовий доказ мобільний телефон марки Motorolla синього кольору, який було упаковано у спецпакет №SUD1132817 рахувати повернутим власнику, - потерпілому ОСОБА_4 .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя