Справа № 357/8764/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2022 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області кримінальне провадження № 0001944, внесеному 16.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Білоцерківського району, с. Глибочка, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою спеціальною освітою, розлученого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про режим воєнного стану», Указом Президента України ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин введено воєнний стан на території України строком на 30 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_7 за №133/2022 від 14.03.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102- IX» - продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_7 за №133/2022 від 14.03.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102- IX» - продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03. 2022 строком на 30 діб. Також, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб (тобто до 23.08.2022).

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_7 за №573 від 12.08.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102- IX» - продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Також, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб (тобто до 21.11.2022).

Так, ОСОБА_3 , 10.07.2022 приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи на території магазину «Хуторянка», за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Глибочка, вул. Нечуй-Левицького, 1, побачив на землі під столом, мобільний телефон марки «РОСО ХЗ PRO», який належить потерпілому ОСОБА_5 та яким користувався малолітній ОСОБА_8 , 2011 року народження. В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території магазину «Хуторянка», у вказаному місці та у вказаний час, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу із землі під столом, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «РОСО ХЗ PRO» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , вартістю 8875 грн. 00 коп., яким користувався малолітній ОСОБА_8 , 2011 року народження, та який належить потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 8875 грн 00 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

24.10.2022 відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 24.10.2022 укладена між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника подана до суду під час підготовчого судового засідання, суд відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачений в судовому засіданні просив затвердити дану угоду, оскільки повністю визнав вину в інкримінованих злочинах та повністю згоден з встановленими фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Від надання показань відмовився з викладених підстав, також згоден з переліком викрадених ним товару та з її вартістю.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, надав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні, вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 4 ст. 185 КК України у зазначених діях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із застосуванням іспитового строку з покладанням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та враховуючи обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки враховуючи викладену правову позицію Верховного Суду у справі № 643/2047/15к, яку суд виклав у своїй постанові від 11.02.2020, в якій наголосив, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають, необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України.

Таким чином, факт вчинення кримінального правопорушення 10.07.2022 обвинуваченим ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується встановленими фактичними обставинами по справі, з якими в судовому засіданні повністю погодився ОСОБА_3 та підтвердив.

Також при призначенні покарання сторонами угоди враховані дані про особу обвинуваченого, а саме, що останній у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий, розлучений, має постійне місце проживання, без місця реєстрації, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, тобто обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати в справі відсутні. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 24.10.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.10.2022 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «РОСО ХЗ PRO» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , який повернутий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити у останнього, як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_9