У Х В А Л А

Справа № 185/4451/22

Провадження № 1-кс/185/865/22

30 червня 2022 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальника відділення СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку, -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням, яке надійшло на розгляд слідчому судді в межах досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 20 червня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в якому орган досудового розслідування порушує питання про дозвіл на проведення обшуку в нежитлових будівлях та спорудах за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення об`єктів, які є предметами, знаряддям вчинення злочину та мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи та матеріали, заслухавши пояснення слідчого та прокурора щодо обґрунтованості поданого до суду клопотання, приходжу до наступного висновку.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 20 червня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Оцінюючи доводи наведені в клопотанні, приймаю до уваги положення ст. 84 КПК України, згідно якої доказами в кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слідчий суддя критично ставиться до наведених показань свідків, дані про яких в клопотанні не конкретизовано, оскільки ініціатор клопотання обмежився лише загальною фразою про допит свідків, яких було допитано під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається. Огляд місця події в невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. З урахуванням наведеного огляд місця події є єдиною слідчою дією, що в невідкладних випадках може проводитися до початку внесення даних про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Проте, допит свідка ОСОБА_4 було проведено 19.06.2022 року, тобто до внесення відомостей до ЄРДР, що суперечить засадам здійснення кримінального провадження, закріпленим в ст.ст.7,9 КПК України.

Окрім цього, на виконання вимог п.6 ч.3 ст.234 КПК України, слідчим надано до матеріалів клопотання інформаційну довідку №301401650 про право власності за адресою: АДРЕСА_1 , проте як вбачається із поданої довідки - дата її формування 19.05.2022 року, тобто за місяць до настання подій кримінального правопорушення, також її сформовано службовою особою не СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, а іншого органу - УСБУ України у Дніпропетровській області, участь якого у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 20 червня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, матеріалами клопотання не підтверджена.

Подання доказу, здобутого за місяць до настання подій кримінального правопрушення, на виконання вимог ч.3 ст.234 КПК України, слідчий суддя може пояснити виключно наявністю унікальних екстрасенсорних здібностей службової особи УСБУ України у Дніпропетровській області, проте вимогам кримінального процесуального закону подана інформаційна довідка №301401650 про право власності за адресою: АДРЕСА_1 від 19.05.2022 року не відповідає.

Стаття 30 Конституції гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння. Так, згідно із цією статтею «не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку».

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб».

Порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані. Також будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим.

Окрім цього, вважаю за необхідне звернути увагу, що згідно матеріалів, які надані слідчому судді на обґрунтування доводів клопотання слідчим не зазначено конкретних осіб, відомості про яких можуть мати значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, в поданому на розгляд слідчому судді клопотанні, всупереч викладеному, вимогу п.7 ч.2 ст.234 КПК України щодо визначення конкретних осіб, яких планується відшукати - не дотримано.

З огляду на те що метою обшуку, визначеною в ч. 1 ст. 234 КПК, є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, вказана слідча дія не відповідає стандартам прав людини та порушує гарантії, закріплені ст.8 ЄКПЛ, оскільки слідчим не в повній мірі обґрунтовано важливість та необхідність встановлення обставин у кримінальному провадженні, саме шляхом надання дозволу на проведення обшуку.

У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не було встановлено відомостей та обставин, які б беззаперечно свідчили, що надання дозволу на обшук вищевказаного приміщення не становитиме особистий та надмірний тягар, і таке втручання не буде свавільним, його проведення буде здійснено з дотриманням принципу законності та воно є пропорційним до тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та відповідає інтересам суспільства.

Окрім цього, подане на розгляд слідчому судді клопотання є ідентичним до клопотання про дозвіл на проведення обшуку від 27.06.2022 року, щодо якого ухвалою слідчого судді від 27.06.2022 року (Справа № 185/4451/22, провадження № 1-кс/185/846/22) було відмовлено в його задоволенні, що свідчить про недотримання слідчим вимог, визначених в ч.6 ст.234 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 234 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання начальника відділення СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1