Провадження №1-кс/522/6316/22
УХВАЛА
21 жовтня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, раніше не судимого, що займає посаду начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ПДРУ та має звання підполковник, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00183 від 07.07.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Одеській області підполковник юстиції ОСОБА_3 , з клопотанням погодженим прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00183 від 07.07.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке обґрунтоване наступним.
Слідчим відділом Управлінням Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000122 від 07.07.2022 року.
Так, 24.02.2022 рф вчинила відкритий воєнний напад на Україну та з причин введення на території України воєнного часу порядок перетину кордону для громадян України регламентується наступними нормативними документами: Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 24.02.2022; № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», Законом України «Про порядок виїзду в України і виїзду в Україну громадян України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію ( зокрема ст. 23) Законом України «Про правовий режим воєнного стану «Правилами перетинання державного кордону України», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.
Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39,41-44,53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правових режим воєнного стану. Крім іншого обмежується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.
Пунктом 6 ч. 1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено особливий режим виїзду і виїзду, обмежування свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
На період воєнного стану чоловікам громадянам України віком від 18-60 років обмежено виїзд за межі України.
Перетнути кордон у період воєнного стану можуть категорії чоловіків, визначені законодавством, а саме, які мають посвідчення про відстрочку від призиву та повідомлення про зарахування на спеціальний військовий облік, або висновок військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, особи які на утриманні мають троїх і більше дітей віком до 18 років, які самостійно виховують дітей віком до 18 років, які на утриманні мають дитину з інвалідністю, ті хто є усиновителями, опікунами, або чиї близькі родичі загинули або зникли безвісти під час проведення антитерористичної операції.
14.09.2022 року громадянин України ОСОБА_7 з причин того, що його професія пов`язана з укладанням та виконанням умов контрактів на іноземних судах, почав цікавитись наявністю правових підстав для виїзду його за межі території України та подальшого працевлаштування.
З метою з`ясування діючого порядку та процедури виїзду за межі України він звернувся до свого знайомого ОСОБА_8 , який у минулому працював у Прикордонній службі України.
В свою чергу, 15.09.2022 ОСОБА_8 з метою отримання консультації з зазначеного питання з урахуванням усіх змін законодавства, звернувся до свого знайомого ОСОБА_5 , який на зазначений час згідно з наказом № 215-ос від 20.04.2022 займав посаду начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ПдРУ, зателефонував останньому на контактний номер телефону НОМЕР_2 .
Під час телефонної розмови щодо з`ясування вказаного питання та наявності підстав для виїзду за межі України, ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_8 про те, що знайомий останнього, тобто громадянин ОСОБА_7 , законних підстав для виїзду за межі України не має, але у разі передачі йому грошової винагороди у розмірі 2000 доларів США та виготовлення підроблених документів з військомату, зразок яких у разі необхідності надасть, він з огляду на займану їм посаду начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ПдРУ забезпечить безперешкодний виїзд вказаного громадянина за межі України на території його оперативного обслуговування.
Відповідно до посадових інструкцій (додаток № 2 до наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.08.2021 року № 1020-АГ) ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону підпорядковується начальнику прикордонного загону та його заступникам і є прямим начальником усього особового складу відділу, тобто є особою, що займає відповідальне службове становище .
ОСОБА_5 у зв`язку з займаною посадою повинен твердо знати та правильно застосовувати законодавство України; точно виконувати вимоги законів та інших нормативно-правових актів України, а також розпорядчих актів Адміністрації Держприкордонслужби, що регламентують організацію та здійснення охорони державного кордону; постійно знати обстановку і вчасно реагувати на її зміни; особисто брати участь в охороні державного кордону, знати та вміло застосовувати в службовій діяльності озброєння, техніку, інженерні споруди, службових тварин, постійно удосконалювати свою фахову підготовку та інше.
При цьому, ОСОБА_5 несе дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно з законом України і Дисциплінарним статутом Збройних Сил України за неякісне або несвоєчасне виконання вимог посадової інструкції та отриманих завдань, бездіяльність та невикористання наданих йому прав, порушення норм поведінки і обмежень, пов`язаних з проходженням військової служби.
Під час виконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_5 , крім іншого, зобов`язаний знати стан справ на дорученій ділянці кордону, у відділі та підпорядкованих підрозділах, оперативно-службову діяльність на ділянці відділу; здійснювати протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонслужби; організовувати заходи з виявлення спроб незаконного перетинання державного кордону, переміщення через державний кордон зброї, набоїв, вибухових отруйних та радіологічних речовин, контрабанди та незаконних мігрантів.
ОСОБА_5 несе повну та одноособову відповідальність за охорону визначеної ділянки кордону; готовність відділу до дій; підготовку підлеглих йому структурних підрозділів відділу; правильне застосування та успішне виконання завдань з охорони державного кордону в установлений термін та інше.
При цьому, останній зобов`язаний організовувати проведення спеціальних заходів з пошуку правопорушників, у разі отримання інформації про протиправну діяльність на державному кордоні окремих осіб та злочинних угруповань, перебування в контрольованих прикордонних районах правопорушників (злочинців); особисто брати участь в охороні державного кордону.
В свою чергу, ОСОБА_8 про відсутність законних підстав для виїзду та незаконні вимоги щодо необхідності виготовлення фіктивних документів військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби та необхідності передачі неправомірної винагороди у розмірі 2000 доларів США, оголошені ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_7 .
В свою чергу, ОСОБА_7 вимушено погодився з зазначеними незаконними вимогами.
Наступного дня, ОСОБА_5 згідно з попередньою домовленістю, за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», надіслав ОСОБА_8 в якості зразків фотокартки документів невстановленої особи, на підставі яких можливий законний виїзд у воєнний час особі чоловічої статі, що підлягає мобілізації.
07.09.2022 у денний час ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 прибули на пункт пропуску «Старокозаче», при цьому ОСОБА_7 залишився чекати подальших інструкцій щодо обставин перетину їм Державного кордону України, а ОСОБА_8 у салоні належного йому автомобіля зустрівся з ОСОБА_5 .
В ході розмови ОСОБА_8 , з метою огляду, передав ОСОБА_5 виготовлені підроблені документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобовязанного № НОМЕР_3 та довідку військово-лікарської комісії № вих. 200/4235 від 25.09.2022 про непридатність ОСОБА_7 до військової служби.
В свою чергу, ОСОБА_5 , оглянувши надані фіктивні документи зазначив, що вказані документи по зовнішнім ознакам викликають сумніви у дійсності, оскільки не зважаючи на те, що почерк, яким виконано рукописний текст підібрано добре, але підпис, виконаний від імені воєнкома, не відповідає оригінальному підпису.
Далі, незважаючи на обізнаність того, що зазначені документи підроблені, усвідомлюючи свої протиправні дії, керуючись корисливими мотивами та маючи на меті особисте збагачення, ОСОБА_5 на власний мобільний телефон зробив фотознімок зазначених документів та за допомогою мобільного додатку відправив фотокартки своєму підлеглому працівнику- інспектору прикордонної служби 2 категорії водію 3 групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) штаб - сержанту ОСОБА_9 .

Далі ОСОБА_5 зателефонував останньому та під час телефонної розмови поцікавився, чи можливо на підставі надісланих йому документів зазначеній особі, тобто ОСОБА_7 , виїхати за межі України.
В свою чергу ОСОБА_9 , розуміючи, що йому телефонує керівник, якому він безпосередньо підпорядковується та якому він відмовити не може, не придавши достатньої уваги огляду надісланих документів, які по зовнішнім ознакам вказують про їх недійсність, з причин того, що їх надіслав саме керівник, відповів, що так, ОСОБА_7 на підставі зазначених документів зможе перетнути державний кордон.
Далі, ОСОБА_5 поцікавився у що саме ОСОБА_7 буде одягнутий, гарантувавши його безпеку та не затримання, як це передбачає діюче законодавство, надав рекомендації, щодо проходження державного кордону, а саме, що контроль пройде без зайвих запитань з боку посадових осіб прикордонної служби та ОСОБА_7 повинен мовчки пройти контроль, нікому нічого не пояснюючи.
Далі, реалізуючи умисел на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 поцікавився у ОСОБА_8 , чому останній відповідно до попередньої домовленості вже не привіз в якості неправомірної винагороди грошові кошти.
В свою чергу ОСОБА_8 , відповів, що не взяв грошові кошти з собою, поцікавившись ще раз про те, яку саме суму він повинен передати ОСОБА_5 .
Останній відповів, що в якості неправомірної винагороди він бажає отримати грошові кошти у сумі 2000 доларів США, пояснюючи вказану суму тим, що за меншу суму неправомірної грошової винагороди йому та його працівникам не має сенсу ризикувати, оформляючи у воєнний час виїзд особи чоловічої статті, що підлягає мобілізації на підставі підроблених документів.
З огляду на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 тривалий час були знайомі, раніше працювали разом та між ними існували довірчі стосунки, ОСОБА_5 погодився надати допомогу у сприянні перетину ОСОБА_7 кордону до отримання їм неправомірної вигоди та повідомив, що невдовзі самостійно приїде до ОСОБА_8 за обумовленою сумою грошових коштів у якості неправомірної винагороди за безперешкодний перетин державного кордону на підставі підроблених документів, попередить про свій приїзд завчасно.
Далі, ОСОБА_5 надав незаконну вказівку підлеглим працівникам щодо дозволу виїзду ОСОБА_7 за межі України, який у той же день, 07.10.2022 біля 16:00 години безперешкодно перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Старокозаче».
19.10.2022 біля 15 год. 15 хв. в ході заздалегідь обумовленої особистої зустрічі, що сталась на автомобільній трасі біля м. Біляївка Одеської області ОСОБА_8 передав, а ОСОБА_5 в свою чергу отримав в якості неправомірної вигоди за безперешкодний перетин державного кордону громадянином України ОСОБА_7 у пункті пропуску «Старокозаче» на підставі підроблених документів, грошові кошти у розмірі 2000 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день вчинення злочину по відношенню до гривни склало 73120,00 гривень.

У той же день, 19.10.2022 року співробітниками УСБУ в Одеській області у правій кишені брюк форменого одягу ОСОБА_5 виявлені та вилучені отримані ним від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 2000 доларів США.

19.10.2022, о 20 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України, за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

20.10.2022 , о 14 год. 15 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за скоєння якого йому у разі визнання винуватим загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, у зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 385 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1001000,00 грн. з покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, відповідних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підозрюваний та його захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені, підозрюваний не має намірів переховуватися від органу слідства чи суду, має позитивні характеристики та міцні соціальні зв`язки.
Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Слідчим суддею встановлено, що 19.10.2022, о 20 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України, за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

20.10.2022 , о 14 год. 15 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, ОСОБА_5 від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 16.09.2022;

- протоколами допитів в якості свідка громадянина ОСОБА_7 від 16.09.2022 та додаткового допиту від 11.10.2022 ;

- заявою ОСОБА_8 від 19.09.2022;

-протоколом допитів в якості свідка ОСОБА_8 від 19.09.2022 , від 11.10.2022, від 20.10.2022;

-протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 від 19.10.2022;

- оглядом місця події від 19.10.2022 ділянки на автомобільній трасі між населеними пунктами Яськи та Біляївка Одеської області, під час якого у нижній кишені формених штанів, в які був одягнутий ОСОБА_5 , були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 2000 доларів США, які під променями ультрафіолетової лампи давали світіння;

- протоколами за результатами проведених НСРД від 12.10.2022 року;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи викладене, з урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів.
Як встановлено в судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , хоч і є раніше не судимим, але розуміючи важкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілих та свідків у зазначеному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
В свою чергу слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано та не доведено ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та не враховує його при обранні запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи викладене, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 297720,00 гривень. Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд з ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205, 371-372, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00183 від 07.07.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.12.2022 року включно.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з дня фактичного затримання, тобто з 19.10.2022 року.
Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 297720,00 (двісті дев`яносто сім тисяч сімсот двадцять) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі №1-кс/522/6316/22.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій закордонний паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками та підозрюваними, в рамках даного кримінального провадження.
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 17.12.2022 року, тобто в межах строку досудового розслідування.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1