Справа № 629/6323/21
Провадження (1-кп/199/558/22)
УХВАЛА

22.09.2022 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Савченка Є.М.

при секретарі - Комар Н.В.,

за участю сторін:

прокурора - Петренко Ю.І.

захисників: - Науменко В.В.

-Цувіної О.О.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000537, внесеного до ЄРДР 24.09.2021 року, відносно ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за ст. 186 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.08.2022 року згідно протоколу авто розподілу на суддю Савченко Є.М., після повернення з Дніпровського апеляційного суду,була розподілена судова справа з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, яка надійшла до Лозівського міськрайонного суду Харківської області в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України, звідки по підсудності, на підставі розпорядження голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року №16/0/9-22, передана до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, відносно ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за ст. 186 ч.3 КК України, запобіжний захід до обвинувачених у даному провадженні обрано у виді тримання під вартою, продовженим терміном дії до 29.09.2022 року.

В підготовчому судовому засіданні 22.09.2022 року прокурор Петренко Ю.І. вважав неможливим проводити підготовче засідання по суті питань, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, за відсутності обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , просив його відкласти, повторно викликати сторони, при цьому вважав можливим розглянути процедурні питання і підтримав письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 60 діб., оскільки наявні ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у разі визнання останніх винуватим у кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість злочинів, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Крім того, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання, обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , володіючи відомостями щодо потерпілих та свідків сторони обвинувачення, можуть вплинути на них. Також прокурор вважає, що, беручи до уваги підвищену суспільну небезпеку інкримінуємого обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення, є ризик перешкоджання останнім здійсненню кримінального провадження, продовження злочинної діяльності, був проти клопотання захисника Науменко В.В. про зменшення застави обвинуваченому ОСОБА_2 , та просив проводити подальший розгляд (підготовче та судове засідання) в режимі відеоконференції, та вважав можливим проводити засідання без участі обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що спливають терміни запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинувачених, їх участь у підготовчому засіданні у режимі відеоконференції неможлива у зв`язку із пошкодження кабельної мережі «інтернет» у приміщенні Харківського слідчого ізолятору.

Позиція і клопотання прокурора були підтримані потерпілим ОСОБА_1 .

Захисники Науменко В.В. та Цувіна О.О. у судовому засіданні були проти проведення засідання та розгляду клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим без участі обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Захисник Науменко В.В. підтримав своє клопотання про зменшення застави обвинуваченому ОСОБА_2 . Захисник Цувіна О.О. підтримала клопотання захис-ника Науменко В.В. про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_2 .

Захисник Цувіна О.О. просила змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, що було підтримано захисником Науменко В.В.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вважає, що клопотання прокурора про відкладання судового засідання та продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можливо розглянути без їх участі, за участю їх захисників Науменко В.В. та Цувіної О.О., і клопотання підлягає задоволенню, а клопотання захисників про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити на більш м`який або зменшити заставу відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до змісту обвинувального акта, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачується за ст.186 ч.3 КК України, де є покарання у виді позбавлення волі до 8 р.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинува-чення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у разі визнання останніх винуватими у кримінальному правопорушенні, останні, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, можуть переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

За таких обставин суд вважає, що оскільки на цей час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продовжує обвинувачуватися у вчиненні тяжкого умисного злочину, враховуючи те, що на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, продовження застосування обвинуваченому тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а також в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Для відмови в звільненні особи з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб потерпілого та свідків, які ще не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було повідомлено про дату, час та місце розгляду даного клопотання шляхом направлення ухвали суду на офіційну електронну адресу ДУ «Харківській слідчий ізолятор» та у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану запропоновано провести розгляд справи в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконфереції.

Однак, у визначені судом дату та час, представники адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор», не забезпечили з`єднання з Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська в режимі відеоконференції, а в матеріалах справи наявна довідка про відсутність технічної можливості проведення відеоконференції за участі обвинувачених, у зв`язку пошкодженням кабельної мережі провайдера та доступу до глобальної мережі інтернет, від 22.09.2022 року.

За наведених обставин суд позбавлений можливості забезпечити участь у судовому засіданні обвинувачених у розгляді питання про продовження дії запобіжного заходу через збройну агресію Російської Федерації.

На підставі викладеного, ураховуючи об`єктивні обставини перебування обвинувачених у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» розташованого у місцевості, набли-женої до районів, де ведуться бойові дії, а також через відсутність в установі стабільного Інтернет зв`язку, необхідного для здійснення відеоконференції, тому з огляду на особи-вості правового режиму воєнного стану в Україні, як виняток, вказані обставини слід вважати виключним випадком для розгляду клопотання за відсутності обвинувачених.

За п. 7 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.

Також у п. 8 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 2/0/2-22 зазначено, що у разі коли територіальну підслідність кримінальних правопорушень на стадії досудового розслідування змінено, а матеріали кримінальних проваджень через воєнні дії не було передано або передано не в повному обсязі, оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають урахувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

На підставі п. 9 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Окрім цього Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Наразі Президентом України воєнний стан продовжено до 21 листопада 2022 року.

Отже, за вказаних обставин як відповідний ризик суд ураховує запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Також, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим, без участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом також враховуються попередні ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області та Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, яким неодноразово було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Дослідивши надані матеріали, суд, враховуючи вік та задовільний стан здоров`я обвинувачених, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинувачених, їх майновий та сімейний стан, вважає, що вказані відомості про особу обвинувачених в сукупності із обсягом пред`явленого їм обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що альтернативні запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, на цей час не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченому ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, визначався попередньою ухвалою судді про продовження строків тримання під вартою, від 01.03.2022 року, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 45400 грн., що суд вважає можливим залишити без змін.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченому ОСОБА_2 обов`язків, передбачених КПК України, визначався попередньою ухвалою судді про продовження строків тримання під вартою, від 01.03.2022 року, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 90800 грн., що суд вважає можливим залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 199, 314-316, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Відкласти підготовче засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000537, внесеного до ЄРДР 24.09.2021 року, відносно ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за ст. 186 ч.3 КК України, на 06.10.2022 року о 09 год. 00 хв. в залі суду за адресою: 49083 м.Дніпро, вул.Новоселівська,9, в яке викликати:

прокурора Лозівської окружної прокуратури;_______________________________________

обвинувачених: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (Харківське СІЗО);___________________

захисників: Науменка В.В., Цувіну О.О.;___________________________________________

потерпілого: ОСОБА_1 ________________________________________________________

2. В задоволенні клопотання захисника Науменко В.В., про зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_2 - відмовити.

3. В задоволенні клопотання захисника Цувіної О.О., про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зміни на більш м`який відносно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

4. Задовольнити клопотання прокурора і відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - продовжити на 60 днів, тобто до 20 листопада 2022 року; задовольнити клопотання прокурора і відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - продовжити на 60 днів, тобто до 20 листопада 2022 року

5. Залишити обвинуваченому ОСОБА_2 раніше визначену заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 90800 грн., у разі внесення якої у відповідності до ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_2 обов`язки: - не відлучатися з населеного пункту місця проживання без дозволу прокурора чи суду; - повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання; - прибувати до суду за першою вимогою; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордом.

Залишити обвинуваченому ОСОБА_3 раніше визначену заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у розмірі 45400 грн., у разі внесення якої у відповідності до ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки: - не відлучатися з населеного пункту місця проживання без дозволу прокурора чи суду; - повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання; - прибувати до суду за першою вимогою; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордом.

6. Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

7. Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

8. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга (в частині запобіжного заходу) безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: Є.М.Савченко