Справа №: 1-235/09
провадження №: 1-в/398/3/22
УХВАЛА
Іменем України

"22" лютого 2022 р.

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про скасування арешту майна, відповідно до якої просить зняти арешт з належного йому автомобіля марки «Renault 21», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було накладено 16.05.2008 року, оскільки кримінальну справу, в якій було накладено вказаний арешт, 19.07.2010 року закрито.

Дослідивши матеріали заяви, суддя вважає, що її слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 174 КПК України слідує, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Renault 21», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з заяви та долучених до неї доказів, під час проведення досудового слідства у зазначеній кримінальній справі постановою старшого слідчого прокуратури м.Олександрії Кіровоградської області ОСОБА_3 від 16.05.2008 року з метою забезпечення відшкодування збитків було накладено арешт на автомобіль марки «Renault 21», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно даних АІС Олександрійського РЕВ ДАІ рахувався за ОСОБА_2 .

Згідно копії постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.07.2010 року за результатом розгляду справи 1-235/2009 ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.8 ст.1, ст.6 ЗУ «Про амністію» від 26.12.2008 року, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.190 КК України провадженням закрито. Питання про скасування арешту майна постановою суду не вирішувалось.

Відповідно до довідки Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.12.2021 року кримінальна справа № 1-235/2009 була знищена у встановленому законом порядку та в установлені строки, згідно діючої на той час Інструкції про порядок передання до архіву місцевого та апеляційного суду, зберігання в ньому, відбору та передання до державних архівних установ та архівних відділів міських рад судових справ та управлінської документації суду, затвердженої наказом ДСА України від 15.12.2011 року №168 та Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання, затвердженої наказом ДСА України від 07.12.2017 року №1087.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Зазначена норма узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Відтак, на правовідносини, пов`язані зі скасуванням та/або припиненням арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 року.

Досудове слідство та судовий розгляд даної кримінальної справи проводився у відповідності до Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року.

Проте, положеннями КПК України 1960 року передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі. Шляхів виправлення помилки, допущеної слідчим, прокурором або судом у зв`язку з неприйняттям обов`язкового рішення про скасування арешту майна, після припинення кримінальної справи КПК України 1960 року не встановлював.

Вирішення питання про припинення втручання у право власності заявника шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі КПК України 1960 року не буде ефективним способом захисту порушеного права. КПК України 1960 року не містив інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування. Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову та/або можливої конфіскації, з огляду на зміст п. 7 ч. 1 ст. 253, п. 8 ч. 1 ст. 324, ч. 13 ст. 335 цього Кодексу передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення за результатами такого розгляду вироку у кримінальній справі, направленій до суду з обвинувальним висновком.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 727/2878/19 висловила правову позицію про те, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду та обставини, що арешт на належне ОСОБА_2 майно накладений за правилами КПК України 1960 року та залишився незнятим за цим кодексом після закриття кримінальної справи, спір про звільнення майна з-під арешту підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та не може бути вирішено судом за правилами КПК України 2012 року.

Відтак, заява ОСОБА_2 про скасування арешту майна підлягає поверненню заявнику для звернення в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_4