Справа № 638/4139/22
Провадження № 1-кс/638/930/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000995 від 04.07.2022 року за ознаками ч.3 ст.289 КК України, -

встановив:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , в якому просить скасувати арешт автомобіля AUDI Q5 д.н.з. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.08.2022 року у справі №638/4139/22, провадження №1-кс/638/766/22.
В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000995 від 04.07.2022 року за ознаками ч.3 ст.289 КК України за заявою ОСОБА_5 про угон автомобілю AUDI Q5 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 . Ухвалою від 01.08.2022 року накладено арешт на вказаний автомобіль, який було вилучено у військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 . 27.08.2022 року автомобіль було повернуто на відповідальне зберігання представникові за довіреністю ОСОБА_8 .. Також зазначає, що у кримінальному провадженні 07.09.2022 року представником власника майна подано заяву про відмову у залученні в якості потерпілого. Однак наразі чинна ухвала від 01.08.2022 року про арешт автомобіля та визначено місце його зберігання штрафмайданчик по АДРЕСА_1 . Вказує на відсутність потреби в подальшому застосуванні арешту майна.
В судовому засіданні представник власника майна подане клопотання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту майна.

Слідчий не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000995, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні Харківського РУП №3 ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000995 від 04.07.2022 року за ознаками ч.3 ст.289 КК України.

З Витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 04.03.2022 року невстановлена особа здійснила незаконне заволодіння автомобілем «AUDI Q5» білого кольору, 2019 р.в., н.з. НОМЕР_1 , з паркувального майданчику, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Професорська, 32, чим спричинила матеріальної шкоди у великих розмірах ОСОБА_5 ..

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.08.2022 року накладено арешт виявлене та вилучене під час проведення огляду місця події 25.07.2022 року за адресою: м.Харків, пр.Науки, на проїжджій частині дороги, біля блокпосту, майно, а саме: автомобіль «AUDI Q5» білого кольору, н.з. НОМЕР_1 », ключ від вказаного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.
В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Так статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею арешт на автомобіль було накладено саме з метою забезпечення збереження речового доказу.
Постановою слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 25.07.2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000995 від 04.07.2022 року автомобіль «AUDI Q5» білого кольору, 2019 р.в. н.з. НОМЕР_1 », ключ від вказаного автомобілю.
Отже, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що само по собі є самостійною підставою для накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке накладено арешт, може мати доказове значення в даному кримінальному провадженні в якості речового доказу, так як воно може бути доказом вчинення злочину, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Натомість, в клопотанні адвокатом ОСОБА_5 не доведено, що в застосуванні арешту майна, відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.
Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стаття 174 КПК України передбачає два випадки можливого скасування раніше накладеного арешту на майно - 1) у застосуванні арешту майна відпала потреба; 2) арешт накладено необґрунтовано.
Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, оскільки існують підстави для тимчасового позбавлення власника (володільця) майна права на відчуження та розпорядження вилученим органом досудового розслідування майном, тобто існує сукупність підстав вважати, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.
При цьому слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє його права звернутись повторно з відповідним клопотанням, надавши додаткові документи чи обґрунтування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000995 від 04.07.2022 року за ознаками ч.3 ст.289 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 30.09.2022 року о 15:10 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1