Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 498/247/22
Номер провадження: 1-кп/511/130/22

21 липня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000226 від 10.04.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великокомарівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 07.07.2009 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України с застосуванням ст.69 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, звільнений 09.04.2010 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 місяць 17 днів;

2) 25.07.2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, покарання відбув повністю;

3) 26.12.2016 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 24.04.2018 року умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 13 днів;

4) 15.06.2022 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин при наступних обставинах.

14.10.2020 у період часу з 12:00 до 13:30 год. ОСОБА_6 , знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_2 в приміщенні літньої кухні, під час вживання спиртних напоїв разом з господарем будинку ОСОБА_9 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, умисно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 21 000 грн. з правої кишені куртки ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на суму 21 000 грн. В подальшому з місця вчинення злочину зник, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, кваліфікований як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_9 є дідусем його знайомого та добрим приятелем його бабусі. 14.10.2020 він прийшов до потерпілого, щоб передати гостинці до свята від його бабусі, вони випили вина домашнього виробництва. Під час вживання спиртного він помітив в правій кишені куртки потерпілого гроші, які непомітно для нього витягнув та пішов по своїх справах. Частину грошів він потратив на придбання мобільного телефону, частина в розмірі приблизно 6000 грн. залишилась у нього. Залишки викрадених коштів та мобільний телефон він віддав працівникам поліції, які в подальшому просить віддати на користь держави. Гроші в сумі 21 000 грн. він відшкодував потерпілому з власних заощаджень. У вчиненому щиро кається, активно співпрацював зі слідством. Просить не позбавляти його свободи, оскільки на теперішній час він став на шлях виправлення, працює за наймом зварювальником, проживає в цивільному шлюбі з жінкою, на утриманні якої знаходиться двоє неповнолітніх дітей, яким він також допомагає.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, про повне відшкодування йому збитків та відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.

-Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

-Заявою потерпілого ОСОБА_9 від 16.10.2020 року про те, що 14.10.2020 року невідома особа, імовірно ОСОБА_6 , на території його домоволодіння з кишені куртки здійснила крадіжку грошей в сумі 21 000 грн..;

-Протоком огляду місця події від 16.10.2020 року з фото таблицею, відповідно до якого місцем вчинення злочину є домоволодіння по АДРЕСА_2 ;

-Протоколами добровільної видачі від 16.10.2020 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції гроші в сумі 5019 грн., які він викрав у ОСОБА_9 , та мобільний телефон марки «TECNO», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 синьо-фіолетового кольору;
-Протоколом добровільної видачі від 16.10.2020 року, відповідно до яких ОСОБА_10 , мешканка АДРЕСА_3 , добровільно видала працівникам поліції гроші в сумі 1000 грн., які їй надав обвинувачений ОСОБА_6 ;
-Протоколами огляду грошових коштів та мобільного телефону, виданих обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 від 16.10.2020 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.04.2022 року з фототаблицею, відповідно до якого ОСОБА_6 у присутності понятих добровільно розказав та показав на місцевості, як він вчинив злочин;

Всі докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення поза розумним сумнівом.

Суд, оцінивши всі докази на предмет їх законності, допустимості та належності, прийшов до висновку, що всі вони зібрані відповідно до норм КПК , докази є належними та допустимими, а також такими що в своїй сукупності і повністю підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, повністю відшкодував збитки потерпілому на стадії досудового розслідування, що є обставинами, що пом`якшують покарання за вчинений ним злочин, відповідно до ст. 66 КК України, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на час вчинення злочину по місцю реєстрації не проживав, але періодично приїздів до бабусі, яка у 2021 році померла, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебував станом на 16.10.2020 року на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, працює за наймом, потерпілий має сприятливу позицію до обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно досудової доповіді, складеної 27.05.2022 року виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (середній рівень небезпеки), але можливо з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо тільки в умовах ізоляції, але достатнім для досягнення цілей покарання буде призначення йому покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

Також, останнім за часом вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 15.06.2022 року ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Злочин за даним вироком вчинений обвинуваченим до постановлення попереднього вироку.

Однак у зв`язку з тим, що за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 15.06.2022 року до ОСОБА_6 застосовано ст.75 КК України зі звільненням його від відбування покарання, а за даним вироком суд прийшов до висновку щодо засудження ОСОБА_6 до реального відбуття покарання, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання застосування принципів поглинання чи складання призначених покарань не допускається і кожний вирок виконується самостійно.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,5 ст.72 КК України слід зарахувати ОСОБА_6 в рахунок відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту за період з 26 липня 2021 року по 27 липня 2021 року, та з 24.04.2022 року по день набрання вироком законної сили або день повного відбуття обвинуваченим покарання.

Щодо запобіжного заходу, який необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає, що наразі до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, покарання, яке призначає обвинуваченому суд, пов`язано з ізоляцією від суспільства, а тому вказаний запобіжний захід слід залишити до набрання вироком суду законної сили, але не довше строку повного відбуття покарання засудженим.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з положеннями п.1 ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, при цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Статтею 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 96-2 ч.1 п. 1,3 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

Враховуючи вищенаведене, грошові кошти, добровільно видані ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , на загальну суму 6019 гривень, повинні бути конфісковані в дохід держави, оскільки були предметом кримінального правопорушення і не підлягають поверненню потерпілому, тому що шкода відшкодована йому під час досудового розслідування в повному обсязі обвинуваченим за рахунок власних заощаджень. Мобільний телефон марки «TECNO», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 синьо-фіолетового кольору, отриманий обвинуваченим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому також підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалами слідчого судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 20.10.2020 року на мобільний телефон марки «TECNO», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 синьо-фіолетового кольору, кошти Національного банку України купюрами номіналом 1000 грн. в кількості 1 шт. № АА 9792112, купюри номіналом 500 грн. в кількості 2 шт. № ФЗ 2428381, № УЗ 7755197, купюри номіналом 200 грн. в кількості 6 шт. № ЕА 7907972, № ХБ 8921376, № СЕ 7401281, № ПЕ 3312058, № ТД 6127584, № СЕ 0859397, купюри номіналом 100 грн. в кількості 9 шт. № КД 1168328, № КЄ 1711109, № ЄД 9150220, № УХ 1511593, № СИ 4259741, № УЧ 8555634, № МН 1056625, № СЄ 0841643, № УВ 1502906, купюри номіналом 50 грн. в кількості 9 шт. № УЛ 3653783, № УА 8786974, № ТУ 8989065, № ФГ 5110743, № УЄ 6400011, № КА 7252813, № СЛ 1233044, № СЖ 7635371, № УК 5816331, № УД 2915780, купюри номіналом 20 грн. в кількості 15 шт. № ЮЄ 2748250, № ЮЄ 0516803, № ЮБ 5793090, № ЧГ 0009809, № ТЙ 1030363, № ПГ 3350509, № СВ 0600765, № ЧГ 7479819, № ТЕ 2715992, № СЗ 3953390, № ЮГ 2209063, № ТБ 9120594, № ЧВ 1880799, № ТБ 2902488, № ЧД 9120659, купюри номіналом 10 грн. в кількості 8 шт. № ЮЗ 4756747, № ЦБ 6427860, № ЮД 0331922, № ЮЖ 2704887, № ЮЄ 8045447, № ЮБ 6082023, ЮИ 4759496, № ЮЗ 39558997, купюри номіналом 5 грн. в кількості 6 шт. № УЄ 9843277, № ЮВ 8647933, № УЗ 8091380, №ЮА 6653172, № ЮЕ 3083272, № ЮА 1727856, купюри номіналом 2 грн. в кількості 2 шт.,№ СЗ 8447411, № СЕ 3439510, купюри номіналом 1 грн. в кількості 5 шт. № УТ 8110229, № УТ 8713254, № ПБ 6538869, № УБ 1979108, № ЄД 1623380, які добровільно видав ОСОБА_6 , кошти Національного банку України купюрою номіналом 1000 грн. в кількості 1 шт. № БА 4467450, які добровільно видала ОСОБА_10 , накладений арешт, який скасуванню не підлягає у зв`язку з застосуванням до вказаного майна спеціальної конфіскації.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

У х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Вирок Фрунзівського районного суду Одеської області від 15.06.2022 року, яким ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців - виконувати самостійно.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше строку повного відбуття засудженим покарання, після спливу якого засудженого ОСОБА_6 звільнити з-під варти негайно.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 24 квітня 2022 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в рахунок відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту за період з 26 липня 2021 року по 27 липня 2021 року.

Речові докази: кошти в сумі 6019 грн. та мобільний телефон марки «TECNO», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 синьо-фіолетового кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати у власність держави після набрання вироком суду законної сили (а.к.п.101).

Процесуальні витрати відсутні. Цивільні позови не заявлені.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1