Справа №522/1910/18
1-кс/522/2891/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000082, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. У своєму клопотанні зазначає, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 01.02.2018 року, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 364 КК України. Досудове розслідування проводиться по факту зловживання своїм службовим становищем посадовими особами ДП ДГ «Новоселівське» Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення Національної академії аграрних наук України, посадовими особами Національної академії аграрних наук України, посадовими особами ГУ Держгеокадастру в Одеській області, арбітражним керуючим, внаслідок чого, в порушення норм чинного законодавства України, передано у приватну власність мешканцям Одеської області земельні ділянки за рахунок земель державної власності, чим державі спричинено збиток у великих розмірах.

Вказані землі знаходились у постійному користуванні ДП ДГ «Новоселівське», яке постановою Господарського суду Одеської області від 18.03.2015 року визнано банкрутом, розпочато ліквідаційну процедуру. Земельна ділянка була вилучена з постійного користування цього підприємства та переведена до земель запасу органами Держгеокадастру на підставі листів арбітражного керуючого ОСОБА_7 ліквідатора ДП ДГ «Новоселівське», щодо припинення права постійного користування землею у зв`язку з ліквідацією підприємства. В подальшому Держгеокадастром в Одеській області на території цієї земельної ділянки проведено виділення нових земельних ділянок та видано накази про надання дозволу на розробку землевпорядної документації (проектів) на земельні ділянки мешканцями Одеської області на підставі заяв останніх, частиною яких вже отримано право власності на земельні ділянки.

Слідчий вважає, що зазначені дії було проведено з грубим порушенням вимог діючого законодавства України. Просить накласти арешт на земельні ділянки, наводить їх перелік. Необхідність арешту мотивує важливістю їх збереження з метою встановлення всіх обставин скоєного невстановленими особами кримінального правопорушення, а також для забезпечення цивільних позовів. Також просить заборонити Головному управлінню держгеокадастру в Одеській області та його структурним підрозділам, а також державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, або інші дії, що стосуються зміни конфігурації, даних, форм власності, параметрів, цільового призначення цих ділянок.

У суді прокурор просив клопотання слідчого задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого посилаючись на його необґрунтованість. Повідомив, що аналогічне клопотання про арешт майна вже було предметом розгляду слідчим суддею. В подальшому ще одне аналогічне клопотання також залишено без задоволення.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою забезпечення його дієвості.

Статтею 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що вказане кримінальне провадження зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01.02.2018 року. Проте, це не відповідає дійсності, оскільки відповідно до витягу з цього реєстру відповідні відомості внесено до нього 08.11.2016 року о 14 годині 46 хвилин 3 секунди. В наданих матеріалах містяться протоколи допиту свідків щодо зазначених обставин кримінального провадження. Такі слідчі дії проведено відповідними службовими особами в рамках кримінального провадження № 0000181, яке перебувало в провадженні іншого органу досудового розслідування слідчого підрозділу Управління Служби Безпеки України в Одеській області. Відомості про це провадження, з аналогічною правовою кваліфікацією, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2016 року. Тобто, підстави для відкриття кримінального провадження виявлено щонайменш один рік і чотири місяці тому достатній строк для збору необхідних доказів при даних фактичних обставинах справи. З огляду на це, посилання слідчого на те, що кримінальне правопорушення скоєно невстановленими особами не витримує критики, з урахуванням того, що мова йде про вчинення злочину у сфері службової діяльності і встановити хто саме вчиняв ті чи інші дії при використанні службових повноважень, протягом такого строку, є помірною задачею для органу слідства. Незважаючи на це слідство не спромоглось здобути доказів, які б вказували на обґрунтованість підозри і необхідність арешту майна, на що, зокрема, вказує відсутність осіб, яким би було повідомлено про підозру. Той факт, що в розумний строк слідством не здобуто достатніх доказів на підтвердження обставин на які воно посилається, виключає можливість задоволення клопотання слідчого, оскільки ним не доведено необхідність арешту майна. Водночас встановлено, що на земельні ділянки про які йде мова вже накладався арешт ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, який в подальшому було скасовано. 16.02.2018 року ухвалою іншого слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси було відмовлено у задоволенні аналогічного за змістом клопотання слідчого в рамках іншого судового провадження (справа № 522/580/16-к провадження 1-кс/522/2697/18. Тобто, в один і той же день у Приморському районному суді м. Одеси розглядались два аналогічних клопотання про арешт вказаних земельних ділянок, чому слідчий суддя також надає оцінку. Посилання слідчого на необхідність забезпечення цивільних позовів є абсолютно безпідставним, оскільки цивільних позовів ні в рамках кримінального провадження, ні в порядку інших видів судочинства не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,7,132, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно (в т.ч. заборонити розпоряджатися та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього), а саме земельну ділянку, що перебувала на праві постійного користування у ДП «ДГ «Новоселівське» Селекційного-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення», на території Котовського району Одеської області (поблизу с. Розалівка, с.Федорівка, с.Мал.Олександрівка) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

16.02.2018