УХВАЛА
17 травня 2022 року

м. Київ

Провадження № 13-21зво22

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

перевірила заяву ОСОБА_19 про перегляд судових рішень щодо нього з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом і

встановила:

Вироком Апеляційного Суду Миколаївської області від 29 липня 2002 року, залишеним без зміни ухвалою Верховного Суду України від 21 листопада 2002 року, ОСОБА_19 засуджено за пунктами 1, 4, 7, 9, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 15, пунктами 1, 7, 13 ст. 115, ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням положень ст. 70 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в остаточному рішенні від 10 лютого 2022 року у справі «Селеш та інші проти України» (заява № 432/20 та 3 інших, у тому числі ОСОБА_19 , заява №22272/21) констатував порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) стосовно довічного ув`язнення без перспективи звільнення. ЄСПЛ постановив, що встановлене порушення само по собі становить достатню справедливу сатисфакцію.
16 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_19 від 31 квітня 2022 року, у якій він просить переглянути судові рішення щодо нього за виключними обставинами, оскільки їх ухвалено з порушенням ст. 3 Конвенції.

Перевіряючи підстави для відкриття провадження за заявою, Велика Палата виходить з такого.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами, однією з яких є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом.

Загальні принципи, яких дотримувався ЄСПЛ при ухваленні рішення щодо ОСОБА_19 , - оцінка та аналіз наведених ним фактів, констатований зміст порушення Конвенції та визнання порушення достатньо справедливою сатисфакцією - свідчать про допущення щодо ОСОБА_19 таких порушень Конвенції, які за цих обставин неможливо відновити у вигляді того стану чи становища, що існували до вчинення порушень.

У таких випадках засобами компенсації можуть бути: сплата присудженого відшкодування моральної шкоди, аналіз причин порушення Конвенції та пошук шляхів усунення цих порушень, вжиття інших заходів загального характеру.

Виконання цих заходів покладається на компетентні органи державної влади.

З урахуванням Рекомендації № R (2000) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо повторного розгляду або поновлення провадження у певних справах на національному рівні після прийняття рішень ЄСПЛ від 19 січня 2000 року встановлене Судом порушення Україною міжнародних зобов`язань може бути підставою для перегляду судових рішень лише в тому випадку, якщо можна досягти на національному рівні restitutio in integrum (повного відновлення), тобто відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який особа мала до порушення Конвенції.

Щодо ОСОБА_19 таке повне відновлення попереднього юридичного стану, зокрема шляхом перегляду судових рішень та заміни призначеного покарання на покарання не пов`язане з довічним позбавлення волі, не є можливим, оскільки ЄСПЛ констатував порушення Конвенції лише щодо довічного ув`язнення без перспективи звільнення та не зробив висновку про порушення конвенційних прав заявника під час розгляду в судах справи щодо нього.

Констатоване порушення Конвенції щодо заявника може бути усунуто лише шляхом вжиття заходів загального характеру з боку держави (внесення змін у відповідне законодавство).
Отже, підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_19 відсутні.

Керуючись статтями 459, 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

постановила:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_19 про перегляд судових рішень щодо нього з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Заяву з усіма доданими матеріалами повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1 ОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_20 єва ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_20 єва ОСОБА_21 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_22 . ШтеликСудді:ОСОБА_2 ОСОБА_20 єва ОСОБА_21 ОСОБА_13 . Штелик
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_20 єва ОСОБА_21 ОСОБА_23 ОСОБА_13 ОСОБА_24 . Штелик
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_20 єва ОСОБА_21 ОСОБА_23 ОСОБА_13 ОСОБА_24 . Штелик
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_20 єва ОСОБА_21 ОСОБА_23 ОСОБА_13 ОСОБА_24 . Штелик
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_20 єва ОСОБА_21 ОСОБА_23 ОСОБА_13 . Штелик
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_20 єва ОСОБА_21 ОСОБА_23 ОСОБА_13 ОСОБА_25