Справа № 215/6633/20
УХВАЛА

07 червня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000232 від 26.09.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 , 1984 р.н., у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що необхідно провести судовий розгляд справи, враховуючи тяжкість і суспільну небезпеку злочину, суворо міру покарання, наявність судимостей , негативні характеризуючі данні про його особу, наявність місця реєстрації у м.Жовті Води, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину та ухилення від суду .

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, вказуючи на наявність сімї і утриманців, постійного місця проживання, незначну відстань між містами Кривий Ріг та Жовті Води .

Захисник також просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказуючи про відсутність ризиків та тривалий термін перебування обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до таких висновків

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.
Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а також у справі «Летелье проти Франції» від 26 червня 1991 р., згідно якої особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу.

На думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися та є актуальними.
Так, ОСОБА_4 на даний час як і раніше обвинувачується в нетяжкому корисливому злочині, за який законом передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, зареєстрований за межами міста Кривого Рогу, в провадженні Жовтоводського міського суду щодо нього перебуває кримінальне провадження за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15-ч.3 ст.186 КК України, тому з метою уникнення можливої суворої відповідальності він може переховуватися від суду.
Також ОСОБА_4 постійного джерела доходу не має, раніше судимий за корисливий злочин до покарання зі звільнення від його відбування з випробуванням, а тому з урахуванням вищевказаних обставин в своїй сукупності суд вважає, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою відшукання коштів для прожиття.
Отже, суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, враховуючи особливості його виконання, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Щодо доводів сторони захисту суд зазначає, що тривалий судовий розгляд справи має об`єктивний характер. Інші доводи є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідність завершення судового розгляду справи, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів згідно до положень ч.3 ст.331 КПК України. При цьому суд зазначає, на цей час з урахуванням тривалого часу перебування особи під вартою наявні підстави для зменшення розміру застави обвинуваченому.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 06 серпня 2022 року .
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у вигляді 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 405 (дваднадцять тисяч чотириста п`ять ) гривень у національній грошовій одиниці.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу (код отримувача (код за ЄДРПОУ)26239738 ; банк отримувача ДКСУ, м. Київ ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0017442 ).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом терміну дії цієї ухвали.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки з моменту звільнення з під варти:
- прибувати до суду за першим викликом,
- не відлучатися з місця проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання суду свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.
Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .
Суддя: