Справа № 991/445/22
Провадження 1-і/991/1/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 травня 2022 року Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідив заяву захисника ОСОБА_2 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про здійснення контролю за виконанням судового рішення у кримінальному провадженні № 0001245 від 25 квітня 2017 року та

ВСТАНОВИВ:

1.До Вищого антикорупційного суду 30 травня 2022 року надійшла заява захисника ОСОБА_2 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про здійснення контролю за виконанням судового рішення у кримінальному провадженні № 0001245 від 25 квітня 2017 року (далі Кримінальне провадження).

2.Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30 травня 2022 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

3.Судовому розгляду вказаної заяви передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є оцінка можливості початку провадження з її розгляду. В ході підготовчої діяльності слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за заявою з огляду на таке.

3.1.Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що сторона захисту вважає, що керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі САП), його перший заступник чи заступник, які не здійснюють процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні не виконують ухвали Вищого антикорупційного суду від 25 січня 2022 року у справі № 991/445/22, що набрала законної сили. Цією ухвалою було скасовано постанову виконувача обов`язків керівника САП ОСОБА_4 від 20 вересня 2021 року у Кримінальному провадженні та зобов`язано керівника САП, його першого заступника чи заступника, які не здійснюють процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні розглянути скаргу захисника ОСОБА_2 на недотримання розумних строків під час досудового розслідування від 18 серпня 2021 року № 462 та надати уповноваженому прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, обов`язкові до виконання вказівки. Захисник ОСОБА_2 вважає, що слід вжити належних заходів судового контролю за виконанням цієї ухвали.

3.2.Статтею 7 КПК України серед основних засад кримінального провадження передбачено доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень. Її зміст розкривається у статті 21 цього ж Кодексу, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону; вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. Вказана засада також визначена ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у якій, зокрема, зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом; невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

3.3.Таким чином, повноваження по контролю за виконанням судового рішення повинні бути прямо зазначені в кримінальному процесуальному законі. Захисник не наводить таких положень, крім посилання на ч. 5 ст. 534 КПК України, якою визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Зміст вказаних процесуальних питань розкрито у Розділі VIIІ КПК України, який не містить вказівки на повноваження слідчого судді вживати заходів контролю за виконанням ухвал.

3.4.Також захисник ОСОБА_2 не конкретизує, які заходи судового контролю за виконанням судового рішення будуть належними. Слідчий суддя враховує те, що право доступу до суду не повинно обмежуватися таким способом та мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Для сторони захисту доступні встановлені законом засоби, які дозволяють ефективно спонукати до виконання судового рішення уповноважену особу. До таких засобів можна віднести ініціювання процедури притягнення до юридичної відповідальності особи, яка уповноважена виконувати ухвалу суду, а також ініціювання питання встановлення процесуального строку слідчим суддею.

3.5.Зважаючи на викладене, проаналізувавши зміст поданої ОСОБА_2 заяви та додатків до неї, слідчий суддя встановив, що у ній не вказано підстави для початку судового розгляду.

4.Кримінальним процесуальним законом не визначено, яке рішення повинен прийняти слідчий суддя за результатами дослідження заяви, провадження за якою не може бути розпочате внаслідок відсутності повноважень слідчого судді на здійснення такого розгляду. Однак частиною 4 ст. 304 КПК України визначено, що у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. Ці положення слідчий суддя вважає таким, що орієнтує на відмову у відкритті провадження за цією заявою.

5.Зважаючи на викладене, у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_2 , поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про здійснення контролю за виконанням судового рішення у Кримінальному провадженні слід відмовити.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 2, 9, 21, 304, 372, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_2 , поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про здійснення контролю за виконанням судового рішення у кримінальному провадженні № 0001245 від 25 квітня 2017 року.

2.Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5