Справа №295/7757/22
УХВАЛА
Іменем України

05.10.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі винесене в кримінальному провадженні № 0001487 від 09.08.2022 року клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додані до клопотання матеріали, -

в с т а н о в и в :

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся із указаним клопотанням про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що 09.08.2022 близько 00 години 20 хвилин ОСОБА_5 перебував у парку ім. Гагаріна, що за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього виник словесний конфлікт із незнайомим ОСОБА_8 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому два удари ножом в область нижньої третини правого стегна та верхньої третини правої гомілки. В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 ще один удар ножом в область грудної клітки справа.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у виді проникаючого поранення грудної клітки справа у вигляді рани в 6-му міжребер`ї по середньо-ключичній лінії, раневий канал якої проник в плевральну порожнину, з ушкодженням середньої частини легені, із розвитком пневмогемотораксу (наявність повітря та крові в плевральній порожнині), яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення; рани по передній поверхні в нижній третині правого стегна та у верхній третині правої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

09.08.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 10.11.2022 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

10.08.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК УКраїни.

За змістом клопотання, вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 09.08.2022;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав ОСОБА_5 як особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_5 як особу, яка заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, в ході якого було вилучено футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору;

- висновком експерта №1341 від 09.08.2022;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування у двомісячний строк не представляється можливим у зв`язку з складністю злочину, оскільки необхідно: витребувати результати призначених, але не проведених імунологічних експертиз, за результатами яких необхідно буде призначати молекулярно-генетичну експертизу, висновок додаткової судово-медичної експертизи, вилучити та проаналізувати інформацію операторів мобільного зв`язку за результатами проведеної радіорозвідки на місці події, за дзвінками з номерів телефону підозрюваного ОСОБА_5 , за результатами проведених слідчих дій та зібраних доказів у кінцевій редакції повідомити про підозру у вчиненні злочину та провести ряд інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Проведення зазначених слідчих дій має ключове значення для об`єктивного завершення досудового розслідування, надання юридичної оцінки злочинним діям підозрюваного.

Оскільки заявлені ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, схову, знищення або спотворення речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні не зменшились, а також враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, котре відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.11.2022 року, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання з підстав у ньому наведених, просив його задовольнити. Додав, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують діяти. Досудове розслідування наразі не завершено, всі не проведені слідчі (процесуальні) дії указані у клопотанні.

У свою чергу захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання, просила обрати більш м`який запобіжний захід, цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що в інших кримінальних провадження відносно її підзахисного обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і ОСОБА_5 не порушував покладені на нього обов`язки. Додала, що ОСОБА_5 хворіє на туберкульоз, потребує лікування і відповідного харчування, однак не в умовах СІЗО.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію адвоката та додав, що інкримінуємого йому кримінального правопорушення не скоював, доказів його вини в органів досудового розслідування немає, у зв`язку із чим просив змінити запобіжний захід, наприклад, на цілодобовий домашній арешт. Підтвердив, що відмовився від підпису у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, а також звертав увагу слідчого судді на те, що хворіє на туберкульоз й потребує лікування. При цьому, зі слів підозрюваного, за два місяці слідства у нього лише взяли кров та ДНК.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2022 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання із 19 год. 00 хв. 09 серпня 2022 року. Строк дії ухвали встановлено до 19 год. 00 хв. 07 жовтня 2022 року.

Статтею 199 КПК України врегульований порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

У свою чергу обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики, які слугували підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, постійного місця роботи та доходів не має, ряд свідків є сусідами підозрюваного, а також останнього було затримано не на місці, де фактично було скоєно правопорушення.
Також наведені у клопотанні відомості, а саме перебування на виконанні кількох постанов про призначення експертиз, підтверджують існування обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З урахуванням наведених у клопотанні та встановлених в засіданні обставин, пояснень учасників, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Із матеріалів клопотання слідує, що 10.08.2022 ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Постановою керівника Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 03.10.2022 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001487 від 09.08.2022 року, до 3-х місяців, тобто до 10 листопада 2022 року.

Із урахуванням викладеного та положень статтей 199, 219, 294 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання, доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 19-ої години (часу фактичного затримання) 09 листопада 2022 року, тобто в межах строку досудового розслідування. Відтак клопотання підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 199, 219, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 год. 00 хв. 09 листопада 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 19 год. 00 хв. 09 листопада 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя