Дата документу Справа № 334/1517/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/1517/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/336/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 30 травня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційними скаргами захисників підозрюваної ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка, Донецької області, громадянки України, не заміжньої, яка має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 01 травня 2022 року слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000733 від 29 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000733 від 29 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , будучи особою раніше засудженою за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не стала та знову вчинила корисливий злочин за наступних обставин:

29 квітня 2022 року приблизно о 14 годині 40 хвилини, ОСОБА_9 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, зайшла до приміщення магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Професора Толока, буд. №22, з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Після чого, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, знаходячись у приміщенні магазину «АТБ-Маркет», переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із відкритої сумки потерпілої ОСОБА_12 , яка знаходилася на плечах у останньої, таємно викрала мобільний телефон «Samsung GТ-19105UАDSEK» в корпусі темно синього кольору, імей: НОМЕР_1 , вартістю 1500 гривень, який належить ОСОБА_12 , із встановленою сім-картою «Київстар-098-547-56-38», яка матеріальної шкоди для потерпілої не представляє, після чого покинула місце вчиненого кримінального правопорушення та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_9 ОСОБА_12 завдано матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_9 кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану. Вина підозрюваної ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними матеріалами у вказаному кримінальному провадженні.

29 квітня 2022 року о 18:35 годині затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 квітня 2022 року ОСОБА_9 в порядку ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 29 квітня 2022 року по 27 червня 2022 року.

Встановлено ОСОБА_9 застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії запобіжного заходу.

У разі внесення застави і звільнення з-під варти ухвалено покласти на підозрювану ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця навчання.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 99240 гривень, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 вказаного кримінального правопорушення, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що обраний запобіжний захід є необґрунтованим та порушує права підозрюваної. Немає законних підстав вважати, що ОСОБА_9 буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки вона має постійне місце проживання, де проживає близько півтора роки з братом та малолітньою донькою, має стійкі соціальні зв`язки. Вона є єдиним піклувальником своєї донечки. Ризик незаконного впливу відсутній та ґрунтується лише на декларативних заявах прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваної. Підозрювана розповіла суду під час обрання запобіжного заходу, що опинилася через хворобу донечки у вкрай важкому матеріальному становищі і через неможливість саме на той час купити ліки, викрала майно.

Також зазначає, що час затримання «22 години 40 хвилин» зазначений в ухвалі слідчого судді не відповідає фактичному часу затримання, оскільки відповідно до протоколу затримання ОСОБА_9 було фактично затримано о 18 годині 35 хвилин.

Вважає, що застосування запобіжного заходу до ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, наведеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, при розгляді питання про застосування запобіжних заходів суд не врахував вимоги ст.178 КПК України, якою встановлено перелік обставин, що мають бути оцінені при обранні запобіжного заходу. Аналіз поведінки підозрюваної в аспекті вказаних обставин також свідчить про відсутність потреби застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що поза увагою слідчого судді залишились певні обставини, а саме підозрювана ОСОБА_9 свою вину визнає, щиро кається, сприяє розслідуванню у вищевказаному кримінальному провадженні, самостійно виховує малолітню доньку, шкода завдана потерпілій фактично відшкодована шляхом повернення викраденого мобільного телефону. При цьому розмір шкоди становить лише 1500 гривень. ОСОБА_9 опинилась у складних життєвих обставинах у тому числі через те, що є біженкою із тимчасово окупованої Донецької області.

Вказує, що інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України лише з огляду на його вчинення у воєнний час. За звичай дане правопорушення було б кваліфіковане за ч.2 ст.185 КК України.

Крім того вважає, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 стороною обвинувачення не було доведено того, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_9 будь-яких ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Також зазначає, що встановлений розмір застави є зависоким. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин були достатні підстави визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Хоча матеріальне становище ОСОБА_9 , складні життєві обставини, у яких вона опинилась будуть перепоною у винайденні і суми застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, однак родичі підозрюваної запевнили, що цю суму грошових коштів їм під силу разом зібрати і внести у якості застави.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або змінити шляхом зменшення розміру застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Позиції учасників судового провадження.
Підозрювана та її захисники підтримали апеляційні скарги з наведених у них підстав та наполягали на їх задоволенні.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, вірно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_9 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке за своєю класифікацією відносяться до тяжких злочинів.

За вимогами ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_9 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

Доводи сторони захисту про те, що слідчим суддею не у повній мірі виконані вимоги ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу не ґрунтуються на змісті ухвали. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для задоволення клопотання слідчого і обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що для запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, без альтернативи призначення іншого покарання, а також дані про особу підозрюваної, який раніше неодноразово судима, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, міцність її соціальних зв`язків, майновий стан та стан здоров`я, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Однак, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З цього приводу судова колегія зауважує на обставині висунутої ОСОБА_9 підозри у вчинення тяжкого злочину, що відбулося у період дії в країні воєнного стану.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної ОСОБА_9 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останній підозри за вчинення тяжкого злочину, а також дані про її особу, яка зареєстрована на тимчасово окупованій території України, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик втечі лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрювана ОСОБА_9 в очікуванні покарання дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчим суддею враховані дані про особу підозрюваної ОСОБА_9 , яка раніше неодноразово судима, у тому числі за аналогічні злочини проти власності, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, які вочевидь свідчать на користь висновку слідчого судді про обґрунтованість передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

Позитивні дані щодо особи підозрюваної та наявність на її утриманні малолітньої доньки, з огляду на сукупність даних щодо не працевлаштованості ОСОБА_9 , відсутності постійного заробітку, поряд із обставинами обґрунтованості висунутої ОСОБА_9 підозри не спростовують загального висновку слідчого судді щодо обрання такого виду запобіжного заходу.

Стороною захисту не наведено обставин, які б переконували суд у наявності сталих соціальних зв`язків. Не переконує суд у протилежному і дані щодо наявності у підозрюваної постійного місця проживання та малолітньої дитини на утриманні, що не було запобіжним чинником для її протиправної поведінки, стосовно обставин якої висунута підозра. Більш того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрювана повідомила, що на теперішній час її дитина проживає разом з її братом.

Доводи захисників про те, що відсутні будь-які дані, які б підтверджували наявність заявлених ризиків є неспроможними, існування цих ризиків перевірялось слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого з викладенням відповідного висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.

Не можуть бути визначальною підставою для задоволення апеляційних скарг і соціальні зв`язки підозрюваної, оскільки їх наявність та міцність також не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 . Вказані обставини можуть бути враховані при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу в порядку ст.201 КПК України.

Сукупність наведених обставин засвідчує, що обраний вид запобіжного заходу зможе належним чином забезпечити поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Що стосується доводів про визначення непомірного розміру застави для підозрюваної та її родини, то вони є неспроможними.

Так, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, слідчий суддя цілком аргументовано визначив заставу в межах, встановлених для тяжких злочинів у вигляді сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на неї обов`язків.

З такими висновками, з урахуванням тяжкості вчиненого підозрюваною злочину, його особи, матеріального становища не може не погодитись і апеляційний суд.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недоцільним, так як вони не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційних скарг захисників.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави відносно ОСОБА_9 строком на 60 днів, тобто з 29 квітня 2022 року по 27 червня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4