УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2022 Справа №607/6783/22

Номер провадження: 1-кс/607/2144/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника, адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про визнання незаконною та скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001448 від 22 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із скаргою про визнання незаконною та скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення додаткової судовомедичної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001448 від 22 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Подану скаргу заявник обґрунтував тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001448 від 22 травня 2018 року за фактом неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому. 29 жовтня 2021 року ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України. Із змісту повідомлення вбачається, що 05 квітня 2018 року, будучи лікуючим лікарем ОСОБА_6 , під час ведення допологової підготовки та приймаючи пологи у неї в пологовому відділені Тернопільського обласного перинатального центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на вул. Замковій, 10 в м. Тернополі порушуючи свої професійні обов`язки лікаря, діючи із порушенням покладених на нього функціональних обов`язків, внаслідок недбалого і несумлінного ставлення до них, в порушення вимог наказу Міністерства охорони здоров`я України № 900 від 27 грудня 2006 року «Про затвердження клінічного протоколу з акушерської допомоги «Дистрес плода при вагітності та під час пологів», зобов`язаний був здійснювати спостереження за плодом під час пологів, яке полягає у своєчасному визначенні дистресу плоду, ознаками якого є патологічна частота серцевих скорочень (понад 170 ударів на хвилину або нижче 110 ударів на хвилину) несвоєчасно і некваліфіковано розцінив кардіотокографічні записи, згідно яких перші ознаки дистресу плоду з`явилися у період з 10 год. 20 хв. по 10 год. 25 хв. та о 10 год. 40 хв. (децелерації більше 50 ударів за хвилину, впродовж 2ох хвилин), не встановивши при цьому правильний діагноз розвиток гострого дистресу плоду, неправильно визначив підставу для термінового полового розрішення слабка пологова діяльність, а не дистрес плоду, що в подальшому призвело до запізнілого прийняття рішення щодо проведення пологового розрішення ОСОБА_6 о 13 год. 00 хв. шляхом вакуум екстракції плоду. Через патологічні зміни внутрішніх органів новонародженого ОСОБА_7 , що розвинулися у наслідок його народження у стані вкрай тяжкої асфіксії, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 год. 10 хв. він помер.

Ознайомившись з частиною матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК, зокрема із висновком експерта № 08 203/2020/пп, історією пологів ОСОБА_6 , фотокопіями КТГ плівок, заявник не погоджується із з тим, що ОСОБА_3 несвоєчасно та некваліфіковано розцінено кардіотокографічні записи, та звернувся з клопотання до органу досудового розслідування про призначення додаткової судовомедичної експертизи, до проведення якої просив залучити вузькопрофільного експерта (фахівця) в галузі акушерства та гінекології. За результатами розгляду клопотання старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 прийнято рішення про відмову в його задоволенні (постанова від 30 травня 2022 року), оскільки, на її думку, відповіді на поставлені стороною захисту запитання висвітлені у висновку експерта № 08 203/2020/пп, а призначення додаткової експертизи потягне за собою затягування розумних строків досудового слідства.

Скаржник вважає таке рішення незаконним, а постанову такою, що підлягає скасуванню з наступних міркувань:

1) у висновку експерта зазначається, що при дослідженні кардіотокографічних записів експертною комісією встановлено, що перші ознаки дистресу плода з`явилися о 10 год. 20 хв. 10 год. 25 хв., о 10 год. 40 хв. Вже можна стверджувати про явний дистрес плода (децелерації більше 50 ударів за хвилину впродовж 2ох хвилин) й надалі з 10 год. 40 хв. На кардіотокограмах визначається прогресування дистресу плода. Покликаючись на викладене у навчальному посібнику «Ефективний антенатальний догляд» Київ 2012 (авторський колектив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших науковців і практиків в галузі акушерства та гінекології), заявник вказав, що експертами помилково визначено величину децелерації від найвищої частоти серцевих скорочень (акцелерації), а не від базальної ЧСС плода, а відтак неправильно зроблено висновок про розвиток гострого дистресу плоду;

2) клінічним протоколом з акушерської допомоги Дистрес плода при вагітності та під час пологів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України 27 грудня 2006 року № 900 передбачено, що у нормі є допустимим тимчасове уповільнення серцебиття плода у момент скорочення матки, що зникає після розслаблення матки. У відповідності до таблиці 2 Оцінка результатів КТГ вище вказаного протоколу ранні децелерації до 50 ударів за хвилину є припустимими та рекомендовано проводити моніторинг ЧСС плода, що і було зроблено, та підключено матковий датчик. Заявник також стверджує про невідповідність дійсності того, що у 10 год. 40 хв. (децелерації більше 50 ударів за хвилину впродовж 2ох хвилин) можна стверджувати про явний дистрес плода, оскільки з аналізу КТГ плівки має місце зниження частоти серцевих скорочень плода (дві децелерації до 30 ударів за хвилину протягом двох перейм), якщо проводити розрахунок децелерації від базального ритму, а не від найвищої ЧСС плоду (акцелерації), що є припустимим та рекомендовано проводити моніторинг ЧСС плода відповідно до таблиці 2 Оцінка результатів КТГ.

За таких обставин, для підтвердження чи спростування вище викладених доводів, зокрема про визначення базальної ЧСС плоду під час пологів та з її врахуванням наявності чи відсутності ознак дистресу плода, необхідні знання в галузі медицини, а відтак заявник вважає, що наявні підстави для проведення комісійної судовомедичної експертизи із залучення експерта в галузі акушерства та гінекології.

З огляду на вказане, захисник підозрюваного ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 просив слідчого суддю визнати незаконною та скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 травня 2022 року про відмову в задоволені клопотання про призначення додаткової судовомедичної експертизи; зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 призначити додаткову судовомедичну експертизу, до проведення якої залучити вузько профільного експерта (фахівця) в галузі акушерства та гінекології, щодо тактики проведення пологів у ОСОБА_6 , та причини смерті новонародженого ОСОБА_7 .

У судовому засіданні заявник, адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 , в інтересах якого подано скаргу, вимоги скарги підтримали, просили задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечила, зазначивши, що постанова винесена з дотриманням вимог, порушень не вбачає.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що працює завідувачем кафедри акушерства та гінекології, а також лікарем перинатального центру другого рівня на базі лікарні № 2 в м. Тернопіль. Згідно виду діяльності робить заключення вже протягом 36 років. Обставини події, що стосуються ОСОБА_12 їй відомі. Пологи і КТГ в пологах оцінюється в МОЗ України згідно протоколу № 900 з 2006 року. Щодо експертного заключення, то воно не відповідає даному протоколу. Коливання серцебиття дитини може мати місце, коли жінка повернулася з правого на лівий бік, а тоді воно вирівнюється і далі, згідно плівок серцебиття плоду абсолютно нормальне протягом двох годин. По протоколу в такій ситуації рекомендується поміняти положення жінки. Через 2 години є падіння і саме в цей час лікар ОСОБА_13 наклав вакуум - екстракцію, коли відбулася затримка руху плоду у малому тазі, а не за 2 години до даної ситуації. Свідок заперечила заключення експертів, вважає, що необхідно їх повторно зібрати, що вивчити документи більш детально. Якщо пологи відбуваються вдень, то є можливість швидко зібрати консиліум при бажанні лікаря. Є куратори родзалу, які в будьякий час можуть подивитися пацієнтку. Вакуум накладав лікар ОСОБА_13 , саме він приймав таке рішення. Свідок абсолютно не погоджується із заключенням, вважає, що треба дати можливість ще раз провести експертизу.
На вимогу слідчого судді були надані матеріали кримінального провадження № 0001448 від 22 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.
Заслухавши пояснення учасників, вивчивши скаргу, дослідивши долучені до скарги документи, матеріли кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Водночас, згідно приписів ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно матеріалів наданого слідчому судді кримінального провадження № 0001448 від 22 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, вбачається, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
26 травня 2022 року захисник підозрюваного ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 звернувся до старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 із клопотання про призначення додаткової судовомедичної експертизи у кримінальному провадженні, в якому навів доводи, які ним також викладені у скарзі.
За результатами розгляду клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 від 26 травня 2022 року старшим слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в межах процесуального строку винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 30 травня 2022 року.
У вказаній постанові слідчий проаналізувала положення КПК України, Інструкції про проведення судовомедичної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року та матеріали комісійної судовомедичної експертизи № 08203/2020/пп від 06 вересня 2021 року. Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника, слідчий зауважила, що нормами КПК України надано можливість провести допит експерта у судовому засіданні, а також вказала, що відповіді на поставлені стороною захисту запитання висвітлені у висновку комісійної судовомедичної експертизи № 08203/2020/пп від 06 вересня 2021 року, відтак призначення додаткової експертизи призведе до порушення прав та інтересів підозрюваного, потерпілого, які обмежуються під час досудового розслідування та до затягування розумних строків виконання процесуальних дій.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Так, слідчий у кримінальному провадженні враховуючи вище наведене та те, що при проведенні досудового розслідування ним, з урахуванням конкретних обставин справи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення прийняв постанову про відмову в задоволенні клопотання.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Аналізом змісту оскаржуваної постанови, встановлено, що остання відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є цілком мотивованою та логічною у своєму викладі, а при її винесенні слідчий обґрунтовано керувався ст. ст. 40, 110, 220 КПК України. Слідчим зазначено правові підстави, що дали йому можливість дійти до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

На переконання слідчого судді, викладені в клопотанні про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи доводи, не можуть слугувати достатньою підставою для його задоволення, оскільки фактично зводяться до незгоди з висновком експерта за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи № 08203/2020/пп від 06 вересня 2021 року. Вказаний висновок комісійної судово-медичної експертизи не має наперед встановленої сили і переваги над іншими джерелами доказів, а навпаки підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності, з урахуванням інших досліджених під час судового розгляду доказів.

Враховуючи, що слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, у відповідності до ст. 94 КПК України оцінює докази з точки зору належності і достатності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчий діяв в межах своїх дискреційних повноважень, його дії є законними, а оскаржувана постанова такою, що відповідає вимогам ст. ст. 40, 110, 220 КПК України.

Також скаржник у поданій скарзі просить зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 призначити додаткову судовомедичну експертизу, до проведення якої залучити вузько профільного експерта (фахівця) в галузі акушерства та гінекології, щодо тактики проведення пологів у ОСОБА_6 , та причини смерті новонародженого ОСОБА_7 .

З приводу заявленої вимоги слідчий суддя вказує на таке.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, орган досудового розслідування, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а тому слідчий суддя не може давати вказівки прокурору чи слідчому про необхідність прийняти те чи інше рішення, яке віднесене до їх повноважень.

За наведеного, як вбачається із аналізу вищезгаданих положень КПК України такими не передбачено повноважень слідчого судді зобов`язувати прокурора, слідчого, дізнавача на прийняття конкретного рішення та проведення конкретних слідчих дій у кримінальному провадженні.

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про визнання незаконною та скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення додаткової судовомедичної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001448 від 22 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про визнання незаконною та скасування постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001448 від 22 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено 10 червня 2022 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1