Провадження №1-кп/127/625/22
УХВАЛА

20 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000099 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з Вінницької обласної прокуратури 19.08.2022 року надійшло кримінальне провадження № 0000099 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Крім цього, прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання, в якому просив суд продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні в тому числі особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, ризики, передбачені КПК України, не зникли, обставини не змінилися. Тобто існують ризики, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, впливати на свідків та продовжити злочинну діяльність, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні прокурору, мотивуючи тим, що акт не відповідає вимогам КПК України. Так, в обвинувальному акті викладені одні і ті ж самі обставини кримінального правопорушення, які кваліфіковані за різними статтями КК України. Таким чином, на думку захисту, ОСОБА_5 двічі притягається до юридичної відповідальності за окремими статтями. Крім цього, в обвинувальному акті не вказаний час та місце скоєння злочину, не зазначений мотив, зміст і спрямованість умислу обвинуваченого, а також не конкретизоване обвинувачення. За таких обставин, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Також, захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу його підзахисному, мотивуючи це тим, що наявність ризиків прокурором доведена не було. Захисник вважає, що ОСОБА_5 слід змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічну пору доби.

Крім цього, захисник ОСОБА_4 просив суд, в разі якщо суд прийде до висновку про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, розглядати кримінальне провадження судом колегіально.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду повідомив, що він не погоджується з клопотанням свого захисника про повернення обвинувального акту прокурору, просив суд призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Також обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив звільнити його з-під варти.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника з приводу розгляду кримінального провадження колегіальним складом суду.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України відсутні.

Суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту не підлягає задоволенню, оскільки ст. 291 КПК України не містить вимоги перевіряти правильність відомостей, які вказані в обвинувальному акті, під час підготовчого судового засідання. Обвинувальний акт містить всі передбачені законом відомості, а тому клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованим.

За таких обставин, суд вважає за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні судом колегіально. В судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд виходив з наступного. Обвинуваченому ОСОБА_5 під час досудового розслідування слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд ще не розпочато, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.
ОСОБА_5 обвинувачуються у скоєнні в тому числі умисного особливо тяжкого злочину, за який в разі доведення його винуватості, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Таким чином, суд переконаний, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи, що в Україні триває воєнний стан, який був запроваджений в зв`язку із збройною агресією з боку Росії проти України, частина територій України перебуває під тимчасовою окупацією, що полегшує переховування осіб, підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень , саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки підстав для його скасування або зміни не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 316, 177, 178 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В клопотанні захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області в складі колегії суддів на підставі обвинувального акту, згідно з яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, на 10:30 год. 27.09.2022 року в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, зал судових засідань № 10, у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 20.09.2022 року до 18.11.2022 року включно.
Ухвала в частині продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу діє шістдесят днів та може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду, в решті частини ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя :