Справа № 183/5989/18
№ 1-кп/183/173/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 29 вересня 2022 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0000570 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знаменівка Новомосковського району, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 09.12.2005 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 69, 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяці 27 днів;
- 26.10.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 05.03.2013 Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Новомосковськом міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2012 року скасовано, вважати засудженим за ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення полі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2012 року виконувати самостійно.
- 14.07.2014 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч.1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання поглинуто покарання призначене за вироком Дніпропетровського апеляційного суду від 05.03.2013 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі, 26.11.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг звільнено умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 23 дні,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 06 березня 2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, проходив біля території дачного будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось на території дачного будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел та припускаючи, що на даній території будинку знаходяться речі, які можна продати в той же день, 06 березня 2018 року приблизно о 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , проник через незачинену хвіртку на подвір`я території дачного будинку АДРЕСА_3 та побачив металеву драбину та металеві двері, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: металеву драбину, вагою 30 кілограми, вартістю 195 гривень та металеві двері висотою 2 метри, вагою 24 кілограми, вартістю 156 гривень.
Після чого, ОСОБА_3 , місце скоєння злочину з викраденим майном покинув, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 351 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив. Пояснив, що дійсно 06.03.2018 року вчинив повторно крадіжку, поєднану з проникненням у сховище за обставин, описаних в обвинувальному акті. В скоєному щиро кається.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності, покарання обвинуваченому просила призначити на розсуд суду. Матеріальну шкоду обвинуваченим відшкодовано шляхом повернення майна.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним:
-таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно - за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, відшкодуванням завданих збитків потерпілому шляхом повернення майна, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку лікаря нарколога, у лікарів фтизіатра та психіатра не перебуває, потерпілий не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, що разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судова експертизи, вартість якої підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК Українита призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-металеву драбину та металеві двері, що передані на зберігання ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 4603-18 від 17.09.2018 року в сумі 286 гривень 00 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.
Суддя ОСОБА_1