Справа № 287/1296/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Олевську кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 24.07.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хочине, Олевського району, Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України.
16.07.2020 року близько 15 години ОСОБА_6 знаходячись у лісовому масиві, що неподалік від с. Будки, Коростенського району, Житомирської області, поблизу одного з дерев виявив мотоцикл марки «FOXWELL SOKIL» синього кольору без д.н.з., який в подальшому вирішив таємно викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються непоміченими, незаконно заволодів вказаним мотоцикл марки «FOXWELL SOKIL» синього кольору без д.н.з., № рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , вартість якого згідно висновку авто товарознавчої експертизи № 020/410 від 27.07.2020 року становить 8986,40 гривень. Після цього, ОСОБА_6 розпорядився викраденим мотоциклом на власний розсуд, тобто таким чином вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України (в редакції 2020 року), а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , яка укладена 28.07.2020 року в м. Олевську.
В суді обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за ч.1 ст. 289 КК України визнав та показав, що 16.07.2020 року близько 15 години він, знаходячись у лісовому масиві, що неподалік від с. Будки, Коростенського району, Житомирської області, поблизу одного з дерев виявив мотоцикл марки «FOXWELL SOKIL» синього кольору без д.н.з., який в подальшому таємно викрав і розпорядився викраденим мотоциклом на власний розсуд. На теперішній час розкаюється в скоєному злочині, просить затвердити угоду про примирення, укладену із потерпілим ОСОБА_4 по справі.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що претензій до обвинуваченого не має, і вони між собою примирились та затвердили угоду про примирення.
Прокурор в суді не заперечувала про затвердження угоди про примирення, та призначення обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, визначеної угодою.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
У ході досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України (в редакції 2020 року) як незаконне заволодіння транспортним засобом, яке карається штрафом від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України (в редакції 2020 року) злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України (в редакції 2020 року) відноситься до нетяжкого злочину.
Обвинуваченому ОСОБА_6 судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Судом потерпілому ОСОБА_4 були роз`яснені наслідки укладення угоди. Судом виконано вимоги, встановлені ч.6 та ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України (в редакції 2020 року) є нетяжким злочином, відношення обвинуваченого до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання, серед яких: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, примирення з потерпілим. Суд також враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, те, що обвинувачений раніше не судимий, злочин вчинив вперше, попросив вибачення у потерпілого, за місцем проживання характеризується позитивно.
З урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 з одною боку та потерпілим ОСОБА_4 - з іншого боку.
Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання визначена у більш м`якому виді основного покарання, зазначеного в санкції ч.1 ст.289 КК України (в редакції 2020 року), із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України, а саме - штраф у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн - є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, та вважає узгоджений сторонами вид та розмір покарання таким, що є достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Шкода в результаті вчинення злочину ОСОБА_6 становить 8986,40 грн., яка відшкодована в повному обсязі.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 373-374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену між ОСОБА_4 з одною боку та потерпілим ОСОБА_6 - з іншого боку.
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України (в редакції 2020 року) та призначити покарання у вигляді штрафу на дохід держави у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мотоцикл марки «FOXWELL SOKIL» синього кольору без д.н.з., № рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , і знаходиться у нього на відповідальному зберіганні, вважати повернутими власнику.
Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Згідно з ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1