Справа 274/3732/22 Провадження 1-в/0274/518/22
УХВАЛА
Іменем України

18.08.2022 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання адміністрації Державної установи «Бердичіський виправний центр (№108)» про звільнення у зв`язку із досягненням пенсійного віку засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Некрасівкам Ізмаїльського району Одеської області, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого. Засудженого 27.06.2018 Ізмаїльським міськрайоним судом Одеської області за ч.1 ст.122, ст.75, ст.76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.10.2021 засудженого затримано та направлено в місця обмеження волі в порядку встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
До суду надійшло подання адміністрації державної установи "Бердичівський виправний центр (№108)" про дострокове звільнення ОСОБА_4 в порядку ч.9 ст.59 КВК України від відбування покарання у виді обмеження волі у звязку із досягненням засудженим пенсійного віку.
Представник адміністрації, засуджений та прокурор до суду не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Засуджений відбуває покарання у державній установі "Бердичівський виправний центр (№108)". Як вбачається з подання та доданих до нього характеризуючих матеріалів, засуджений на даний час досягнув пенсійного віку (13.06.2022).
Згідно ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Виходячи із змісту частини третьої даної статті, обмеження волі не може бути застосованим, зокрема, у відношенні до осіб, що досягли пенсійного віку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійний вік для чоловіків встановлений на рівні 60 років.
Відповідно до положень ст.59 КВК України, яка регламентує загальний порядок і умови відбування покарання у виді обмеження волі, стосовно особи, яка після постановлення вироку визнана інвалідом першої чи другої групи або досягла пенсійного віку, або захворіла на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання, а також стосовно жінки, яка завагітніла, кримінально-виконавча інспекція чи адміністрація виправного центру вносить до суду подання про звільнення такої особи від відбування покарання.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 досяг пенсійного віку, що в контексті ст.61 КК України, виключає можливість останнього відбувати покарання у виді обмеження волі, суд приходить до висновку про обґрунтованість подання.
На підставі викладеного та керуючись, ст.61 КК України, ч.9 ст.59 КВК України, ст.ст.370,371,372,537,539 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 11 місяців 20 днів у зв`язку із досягненням пенсійного віку.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1