УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 200/4676/19
провадження № 51-2492ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня

2022 року залишено без задоволення клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2022 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора

на зазначену ухвалу місцевого суду від 06 червня 2022 року.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що прокурор не погоджується

з вказаною ухвалою апеляційного суду та порушує питання про її перегляд

в касаційному порядку.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, суд дійшов висновку,

що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, виходячи

з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження

в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції

до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу

на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Однак, зважаючи на те, що прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на тримання

під вартою, окреме оскарження якої з огляду на наведені положення процесуального закону не передбачено, апеляційний суд, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, як поданою на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Оскільки зі змісту касаційної скарги, доданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити прокурору у кримінальному провадженні, у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3