Справа № 308/7392/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали об`єднаного в одне судове провадження кримінального провадження №0000032 від 25.01.2021, №0002058 від 07.07.2020 та №0000178 від 17.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебувають матеріали вищевказаного об`єднаних в одне судове провадження кримінальних провадженнях.

У судовому засіданні прокурор заявив та подав клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване зокрема тим, що ризики, які були підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу не зменшилися, продовжують існувати, жоден із альтернативних запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заперечила проти заявленого клопотання, просила відмовити в задоволенні клопотання та змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання. Вказану позицію захисника підтримав обвинувачений.

Окрім цього із заяви ОСОБА_4 , яка надійшла до суду 28.03.2022, вбачається, що такий бажає взяти участь в обороні держави, тому просить прийняти його до територіальної оборони.

Заслухавши пояснення прокурора, думку обвинуваченого та його захисника щодо заявленого та поданого прокурором клопотання, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За ч. 2 вказаної статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою суду від 13.05.2021 у кримінальному провадженні №0000178, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, останньому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливість внесення застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 04.02.2022 строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в об`єднаних в одне судове провадження кримінальних провадженнях продовжено до 04.04.2022.

Так, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховано обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а при продовженні запобіжного заходу обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованих такому діянь, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення й скерування обвинувальних актів до суду.

Разом з цим при розгляді питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується, що за ухвалою суду від 31.05.2021 вищевказане кримінальне провадження №0000178 було об`єднане з кримінальним провадженням №0002058 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а об`єднане, в свою чергу, за ухвалою суду від 25.06.2021 з кримінальним провадженням №0000032 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Відтак наразі на стадії судового розгляду у судді ОСОБА_1 фактично перебуває декілька кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні ряду злочинів проти власності, які об`єднані в одне судове провадження

Вказане свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України).

Разом з цим суд вважає наявним встановлений під час обрання запобіжного заходу ризик незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) для формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого йому діяння, так як останні наразі судом не допитані.

При цьому суд вважає неспростованим ризик переховування обвинуваченого від суду, задля уникнення відповідальності за вчинення злочинів, в яких такий обвинувачується (п. 1 ст. 177 КПК України), так як аргумент сторони захисту про наявність постійного місця поживання у ОСОБА_4 , а також того, що він є батьком неповнолітньої дитини, не свідчить про те, що він утримує таку матеріально, в тому числі й з огляду на те, що офіційно обвинувачений не працевлаштований, а відтак у наслідку підтверджує відсутність у обвинуваченого стримуючого фактору у вигляді міцних соціальних зв`язків. Більш того, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у випадку засудження такого за кримінальні правопорушення, в яких такий обвинувачується позбавлення волі, що свідчить про продовження існування такого ризику.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання, однак нею не надано суду аргументів, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що вищевказані ризики на даний час втратили свою актуальність. При цьому судом враховано обставини, визначені ст. 178 КПК України, про що зазначено вище.

Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у зв`язку з його бажанням здійснювати захист територіальної цілісності України від російських окупантів, вступивши до територіальної оборони, то суд зауважує наступне.

Статтею 616 КПК України визначено, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тобто вказаною нормою Закону передбачено, що із клопотанням про скасування запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації підозрюваний/обвинувачений перш за все звертається до прокурора, який за результатами розгляду такого клопотання має право звернутися до слідчого судді про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову цієї особи на військову службу під час мобілізації.

Судом прийнято до уваги те, що судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 триває, підстав для зміни чи скасування обраного за ухвалою суду від 13.05.2021 запобіжного заходу не встановлено з огляду на «обґрунтованість підозри» та наявність вищеописаних ризиків, а стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. З огляду на вказане, суд вважає за доцільне продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 60 днів.

Разом з тим, при постановленні ухвали суду від 13.05.2021, за якою ОСОБА_4 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою, судом визначено заставу як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, з зазначенням, що така може бути внесена ОСОБА_4 або заставодавцем у будь-який момент.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період судового розгляду кримінального провадження, але не більше шістдесяти днів, а саме до 29 травня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1