Єдиний унікальний номер: 379/971/22
Провадження № 1-кп/379/93/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0002336, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Улашівка Таращанського району Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, працюючої молодшою медичною сестрою хірургічного відділення КНП «Таращанська міська лікарня», заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
19 вересня 2022 року о 08 год 44 хв ОСОБА_9 перебувала у приміщенні магазину «Аврора», який розташований за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 59, м. Тараща, Білоцерківського району Київської області. У цей час на підлозі біля каси вона помітила належні ОСОБА_10 готівкові кошти в сумі 355 гривень купюрами номіналом 200, 100, 50 і 5 гривень та, достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у неї виник умисел на таємне заволодіння даними грошима. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, в умовах воєнного стану викрала готівкові кошти у сумі 355 гривень та поклала їх у свій гаманець, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_9 завдала ОСОБА_10 майнову шкоду у розмірі 355 (триста п`ятдесят п`ять) гривень.

Отже, ОСОБА_9 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження
28.09.2022 між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні від 19.09.2022, і підозрюваною ОСОБА_9 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_12 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду одночасно із обвинувальним актом.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та вказав про те, що одночасно із поданням до суду обвинувального акта разом із угодою він надав також заяву потерпілої ОСОБА_10 , датовану 28.09.2022, щодо надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між ним, як прокурором, та підозрюваною ОСОБА_9 з підтвердженням відсутності претензій матеріального або морального характеру до підозрюваної ОСОБА_9 та відсутності підстав заявлення цивільного позову у даному кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні підтвердила факт надання нею згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_9 , відсутність у неї претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченої та не заперечувала щодо затвердження цієї угоди судом.

Обвинувачена ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаялася та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, стверджує про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченої просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченої.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання
Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно ч.ч. 2,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана правам та інтересам потерпілої ОСОБА_10 ..

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною укладена після надання потерпілою ОСОБА_10 письмової згоди прокурору на укладення ним цієї угоди.

Згідно умов угоди про визнання винуватості сторони погодились з формулюванням фактичних обставин злочину та його правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість в його вчиненні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_9 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. Одночасно сторони розуміють, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років. Також сторони розуміють, що в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_9 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена вчинила умисне кримінальне правопорушення проти власності, має зареєстроване місце проживання, органами місцевого самоврядування за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштована, за місцем роботи характеризується також позитивно, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як пом`якшуючі покарання, та визнає відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи дані про особу винної, її ставлення до скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, приймаючи до уваги наявність двох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючої покарання обставини, те, що угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки інкримінованим ОСОБА_9 кримінальним правопорушенням шкоду завдано правам та інтересам потерпілої ОСОБА_10 , яка надала письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди, - суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_9 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із її звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, що створить у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченої запобіжні заходи не застосовувались та підстав для їх застосування немає, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_10 завдана майнова шкода на загальну суму 355 (триста п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, яка відшкодована способом повернення їй викраденого майна, потерпіла не має до обвинуваченої претензій матеріального або морального характеру.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст.ст. 50-52, 65-67, 75, 76 КК України, ст.ст. 8-11, 22, 24, 26, 27, 100, 124, 367-371, 373, 374, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2022 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 та підозрюваною ОСОБА_9 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні №0002336, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2022.

СЛОБОДЯНУ ОСОБА_13 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк ОСОБА_9 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_9 не застосовувати.
Речові докази:

- грошові кошти в сумі 355 гривень, купюрами номіналом 200, 100, 50 та 5 гривень, що передані на відповідальне зберігання під розписку від 19.09.2022 потерпілій ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_10 ;
- оптичний диск з відеозаписом після набрання вироком законної сили зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору і не пізніше наступного дня надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок проголошено 17.10.2022 негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_14