Справа №760/2130/22 1-кс/760/892/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво № 5592/10 від 11.02.2016р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер), перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алжира, Алжирської Народної Демократичної Республіки, громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки, з повною середньою освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000016 від 04.01.2022р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурорів, захисників та підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), подане в рамках кримінального провадження № 0000016 від 04.01.2022р., відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що 04.01.2022р. приблизно о 07:55 годин, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна громадян на території Солом`янського району м. Києва, перебуваючи разом із ОСОБА_10 в автомобілі марки «Рено Логан» д. н. з. НОМЕР_1 , служби таксі «Uber», яка знаходилась у його користуванні біля будинку № 22 по вул. Академіка Янгеля в м. Києві, помітили раніше їм незнайому жінку ОСОБА_11 , яка йшла по АДРЕСА_2 та розмовляла по мобільному телефону.

Помітивши ОСОБА_11 , у ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме належного їй мобільного телефону, про що вони вступили між собою в злочинну змову та розділили злочинні ролі.

З метою реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Рено Логан» д. н. з. НОМЕР_1 , служби таксі «Uber» переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, припаркував вказаний автомобіль на узбіччі проїжджої дороги неподалік від будинку № 22 по вул. Академіка Янгеля м. Києва, а Гасем Закаріа, вийшла з переднього пасажирського сидіння автомобіля та попрямувала вслід за ОСОБА_11 з метою відкритого викрадення належного їй майна.

В подальшому ОСОБА_12 , 04.01.2022, приблизно о 07:57 годин, перебуваючи біля будинку № 22 по вул. Академіка Янгеля в м. Києві, діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_9 , переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, відповідно до відведеної їй ролі, попередньо узгодженої із останнім, діючи умисно, наздогнавши потерпілу ОСОБА_11 , одночасно своєю правою рукою штовхнув останню в потиличну ділянку голови, чим спричинив фізичний біль, тим самим застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а своєю лівою рукою одним різким рухом вихопив із лівої руки ОСОБА_11 належний їй мобільний телефон марки «Айфон, 12 Про Макс» на 256 гб, в корпусі графітового кольору імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , С/н: НОМЕР_4 , вартістю 37999 гривень, який був у бордовому чохлі, вартістю 250 гривень, із захисним склом, вартістю 1000 гривень, з сім картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з номером НОМЕР_5 , яка матеріальної цінності не становить.

В той момент ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , згідно відведеної йому ролі, перебував поряд за кермом автомобіля марки «Рено Логан» д. н. з. НОМЕР_1 , служби таксі «Uber» із ввімкненим двигуном, спостерігав за протиправними діями відносно ОСОБА_11 . ОСОБА_10 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб ніхто із перехожих осіб не завадив їм довести свій злочинний умисел до кінця та після вчинення відкритого викрадення чужого майна швидко та безперешкодно з місця вчинення кримінального правопорушення зникнути на вказаному автомобілі.

В подальшому, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_9 , відкрито викравши вказане вище чуже майно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків з метою особистого незаконного матеріального збагачення, утримуючи відкрито викрадене чуже майно ОСОБА_11 при собі, бігом направилася до автомобіля марки «Рено Логан» д. н. з. НОМЕР_1 , служби таксі «Uber», який знаходився поряд за кермом якого перебував ОСОБА_9 та, сівши на переднє пасажирське сидіння автомобіля вони на вказаному автомобілі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 39 259 гривень.

06.01.2022р. о 17.44год. підозрюваного ОСОБА_14 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні слідчим, за погодженням прокурора, постановлено питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів без визначення застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ) просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки органами досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_15 ( ОСОБА_7 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_16 ( ОСОБА_7 ) підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В ході судового розгляду клопотання знайшли свого підтвердження доводи прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ) підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу, тому є обґрунтовані підстави вважати про існування ризику переховування його від органів досудового розслідування.

Разом з тим, прокурором не доведено та не надано обґрунтованих доказів слідчому судді про те, що підозрюваний ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ) здійснював незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи, що слідчому судді прокурором не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Враховуючи наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_16 ( ОСОБА_7 ) у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), який раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, його майновий та сімейний стан, наявність у нього постійного місця реєстрації та проживання, обставини самого злочину, а також те, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів того, що підозрюваний ОСОБА_9 ( ОСОБА_7 ), перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, чи порушував умови застосованого до нього раніше запобіжного заходу, тому, слідчий суддя вважає, що прокурором не було доведено слідчому судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.03.2022р. включно, заборонивши йому в період з 22.00год. до 06.00год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, які в сукупності із застосованим запобіжним заходом, повинні достатньою мірою гарантувати та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 задовольнити частково

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.03.2022р. включно, заборонивши йому в період з 22.00год. до 06.00год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали визначити до 05.03.2022р. включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1