Провадження 11-кп/824/1778/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

02червня 2022 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 січня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 січня 2022 року ОСОБА_6 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.307, ч.ч. 2, 3 ст.311, ч.5 ст.27 ч.3 ст.313 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.307, ч.5 ст.27 ч.3 ст.313 КК України продовжено строк тримання під вартою до 12.03.2022 року включно.
Дане рішення мотивовано тим, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були наявні при застосуванні запобіжного заходу не зменшились, а також враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, поставлених у вину ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та покарання, яке їм загрожує у разі доведеності їх вини, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою останніх з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що стороною обвинувачення у ході вирішення питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої не було наведено жодного доказу на підтвердження наявності існування хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, що з огляду на положення ч.5 ст.199 КПК України було підставою для відмови у продовженні строку тримання під вартою. Крім цього, захисник звернув увагу на дані про особу ОСОБА_6 , яка раніше не судима, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Апелянт вказав також і на те, що розгляд клопотання у суді був ініційований судом, чим було порушено принцип рівності учасників судового розгляду та принцип незалежності та безсторонності суду. Просив ухвалу скасувати в частині продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та змінити обраний запобіжний захід на більш м`який, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 14.01.2022 року в частині продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою учасниками судового розгляду не оскаржується.
Апеляційний розгляд даного судового провадження проведений за правилами ст. 422-1 КПК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали апеляційної скарги із долученими до неї матеріалами, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, питання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою було вирішене у ході судового провадження у першій інстанції. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у ході судового провадження у суді першої інстанції та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення. Висновок суду про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини сформульованої у контексті оцінки ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, зокрема у рішеннях «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), заява № 45100/98, п. 106, від 08.02.2005 року та «Летельє проти Франції», п. 43, від 26.06.1991 року.
Так, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинуваченої ОСОБА_6 від суду. При цьому, указаний ризик на думку колегії суддів є значним. Колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, зокрема тяжких та особливо тяжких злочинів. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченій у випадку доведеності її вини у вчиненні інкримінованих їй злочинів, що суд зобов`язаний враховувати відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 178 КПК України. При оцінці даного ризику, колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення злочинів, поставлених у вину обвинуваченій, а також існування реальної можливості переховування враховуючи воєнний стан в Україні викликаний повномасштабним вторгненням Росії в Україну. Наведене указує на існування ризику переховування обвинуваченої від суду, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу.

Обставини вчинення інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_6 злочинів, дають підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на свідків.
Наведене у своїй сукупності указує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що указує на наявність підстав для та продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою.

Щодо можливості застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 іншого альтернативного запобіжного заходу, то на думку колегії суддів, жодний інший запобіжний захід, передбачений ч.1 ст.176 КПК України, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та попередити наведені вище ризики, у зв`язку із їх недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин.
Посилання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 на наявність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із чим є можливим застосування щодо неї запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, на думку колегії суддів, є не у повній мірі обґрунтованим, оскільки наявність неповнолітніх дітей не може саме по собі свідчити про наявність таких соціальних зв`язків, які зможуть усунути існуючі ризики.
Підстав для зміни чи скасування ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 14 січня 2022 року колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 січня 2022 року в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 до 12.03.2022 року включно залишити без зміни.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4