УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР 28.03.2020 за№0000311, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушенн, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження, яке станом на 15.03.2022 ще не розглянуто.
В судовому засіданні суд поставив питання в порядку ст. 331 КПК України про доцільність продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Прокурор просила продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів обґрунтовуючи наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були враховані при застосуванні такого запобіжного заходу на досудовому розслідуванні, які продовжувались судом, і які на даний час не відпали.

Захисник ОСОБА_4 - адвокатОСОБА_5 в телефонному режимі повідомив про не можливість його прибуття у судове засідання, заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість ризиків, передбачених ст.177 КПК України та їх недоведеність. Наполягав, на зміні запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт, посилаючись на те, що його підзахисний, утримується більше року в Київському слідчому ізоляторі, раніше не судимий, працював до затримання в поліції,є воєнозабовязаний.

Відповідно до положень ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ систем правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Так, Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.

У відповідності до положень КПК України суд позбавлений можливості забезпечити участь обвинуваченої особи у розгляді питання про продовження дії запобіжного заходу через збройну агресію Російської Федерації, тому у даному випадку підлягають застосуванню правила ч. 6 ст. 615 КПК України.

Зважаючи на невідкладнсть вирішення питанння про продовення дії заходів кримінального провадження та з урахуванням вимог ст. 615 КПК України, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні клопотання про зміну обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, згідно вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 тривалий час знаходиться на розгляді в суді на стадії допиту свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання в Київській області м. Васильків, умови обраного відносно нього запобіжного заходу не порушував та своєю поведінкою довів можливість застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Тому, на думку суду, в судовому засіданні прокурор недостатньо обґрунтував, у тому числі, наявність ризику ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду з посиланням на конкретні докази їх реального існування, і запобіжний захід у вигляді особистого забов'язання буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Враховуючи викладе, керуючись ст.ст. 177, 194, 331, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Покласти строком до 22.01.2022 включно на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду,
- не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи,
- утримуватися від спілкування зі свідками поза межами процесуальних дій,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Соломянську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1