Справа № 190/1000/22
Провадження №1-в/190/156/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ПВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференці у приміщення суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, в останнє 17.11.2017 року вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст.121 ч.1 ,75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, вироком апеляційеого суду Донецької області від 06.03.2018 року іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років
про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Суд, заслухавши засудженого, який просив задовольнити дане клопотання, представника ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122», який підтримав клопотання засудженого та прокурора, який заперечував щодо його задоволення, дослідивши доводи клопотання та надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Дослідивши матеріли особової справи, судом встановлено, що ОСОБА_5 , засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст.121 ч.1,75,76 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.Згідно вироку апеляційного суду Донецької області від 06.03.2018 р.,іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі на 5 років. Вирок набрав законної сили 06.03.2018 року.

Початок строку відбування покарання 21.03.2018 року, кінець строку відбування покарання 02.02.2023 року.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.03.2018 року. Під час перебування в «Бахмутській установі виконання покарань №6» характеризувався задовільно.Стягнень та заохочень не мав.

З 16.05.2018 року і по теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), де працевлаштований на дільниці по обробці вторинної сировини, до роботи ставиться добре, проявляє ініціативу в роботі. Характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи. Стягнень не має, має три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці: одне в 2019 році та два в 2020 році

Викладені обставини не підтверджують того, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 , зазнає майже позитивних змін. При цьому суд враховує, що ні 2021 ні в 2022 роках ОСОБА_5 не заохочувався.
Оцінюючи наведені обставини та те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Також судом враховується те, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти здоров`я та життя людини, що до засудженого було застосовано умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, але він знову вчинив злочин. Викладене свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і чергове умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання буде суперечити меті покарання.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення. Твердження засудженого стосовно того, що він довів своє виправлення і готовий до правослухняної поведінки без відбування покарання, є голослівними. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1