ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2021 року, укладену між прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001615 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, раніше не судимого, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
22 вересня 2021 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001615 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
31 жовтня 2022 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав суду угоду про визнання винуватості від 23 вересня 2021 року, укладену в приміщенні Рівненської окружної прокуратури за адресою: м Рівне, вул. Гарна № 29, між прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному виготовленні та носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за таких обставин:
Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затверджену постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 р., не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на виготовлення та носіння холодної зброї, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час виготовив холодну зброю ударно-дробильної дії (металевий предмет, що зовні схожий на кастет). Вказаний кастет ОСОБА_4 незаконно носив при собі з моменту виготовлення до моменту проведення поверхневої перевірки 14.08.2021 близько 00:30 год., за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якої працівниками поліції у ОСОБА_4 виявлено та вилучено неклинкову холодну зброю ударно-дробильної дії (кастет), який згідно висновку експерта є холодною зброєю.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України, - як незаконне виготовлення та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України, як незаконне виготовлення та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Сторони узгодили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.
Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згідні.
При обранні міри покарання ОСОБА_4 сторони враховували ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підозрюваного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього. Злочин, передбачений ч.2 ст. 263 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься по категорії тяжкості до нетяжкого злочину. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, відсутні. Злочинними діями ОСОБА_4 шкоди заподіяно не було. Обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного:
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:
- для прокурора і обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.
- для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні, підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.263 КК України, винним себе визнав повністю, підтвердив викладені у вироку обставини вчинення злочину. У скоєному щиро розкаюється. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив, що наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання угоди, йому роз`яснені і зрозумілі.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд приходить до наступного:
Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.
Санкція ч.2 ст.263 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває,обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.
Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин, є обґрунтованим.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За вище викладених обставин, суд прийшов до переконання що угода може бути затверджена і призначена обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджена сторонами міра покарання,
Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.
Речові докази по кримінальному провадженню відповідно до вимог ст.100 КПК України: предмет ззовні схожий на кастет, що міститься в спеціальному пакеті МВС Експертна служба України №2334889 та зберігається в камері зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, знищити.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи зброї, згідно висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/118-21/7695-ХЗ від 19.08.2021 року в сумі 1372,96 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 374, 468-475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001615, укладену 23 вересня 2021 року в м. Рівне між прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.
Речові докази: предмет ззовні схожий на кастет, що міститься в спеціальному пакеті МВС Експертна служба України №2334889, який зберігається в камері зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню на залучення експерта за проведення судової експертизи зброї, згідно висновку експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/118-21/7695-ХЗ від 19.08.2021 року в сумі 1372,96 грн.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, та з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального злочину.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1