Справа № 165/1209/21 Провадження №11-кп/802/85/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:
Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого, учасника бойових дій, особи з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано виннним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, згідно ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави 3269 грн. ( три тисячі двісті шістдесят девять гривень) витрат на проведення експертизи у кримінальному првадженні.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 10 березня 2021 року на тимчасово вилучене майно, а саме: на карабін МКМ НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , з магазином, предмети зовні схожі на патрони калібром 7, 62 мм. у кількості 14 шт., предмети зовні схожі на патрони калібром 5,45 мм. у кількості 2 шт., патрон калібром 12.7 мм. у кількості 1 шт., три предмети зовні схожі на мисливські патрони калібром 12 мм., помпову рушницю «HATSAN» без маркувальних позначень, 10 предметів зовні схожих на магазини до автоматичної зброї, предмет схожий на глушник до вогнепальної зброї, предмет зовні схожий на полум`ягаситель до вогнепальної зброї, предмети зовні схожі на деталі до вогнепальної зброї, які на даний момент знаходяться у відділенні поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, за адресою м. Нововолинськ вул. Нововолинська, 15.

Речові докази: предмети зовні схожі на патрони калібром 5,45 мм у кількості 2 шт., патрон калібром 12.7 мм. у кількості 1 шт., три предмети зовні схожі на мисливські патрони калібром 12 мм., помпову рушницю «HATSAN» без маркувальних позначень, 10 предметів зовні схожих на магазини до автоматичної зброї, предмет схожий на глушник до вогнепальної зброї, предмет зовні схожий на полум`ягаситель до вогнепальної зброї, предмети зовні схожі на деталі до вогнепальної зброї повернуто ОСОБА_7 .

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосовано спеціальну конфіскацію до речових доказів карабін МКМ КІ- НОМЕР_2 , з магазином, предмети зовні схожі на патрони калібром 7, 62 мм у кількості 14 шт., які були предметом кримінального правопорушення.

Згідно з даним вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він будучи фізичною особою та маючи дозвіл №4762 на право зберігання, носіння нарізної вогнепальної зброї мисливського призначення багатоцільового самозарядного карабіна «МКМ-072Сн», калібру 7,62 мм., заводський номер « НОМЕР_3 », виготовленого ПАТ «Завод Маяк» (м. Київ, Україна), шляхом промислової переробки 7,62 мм. автомата АКМ, виробництва ВО «ІЖМАШ» СРСР, яке видане Головним управлінням Національної поліції у Волинській області 15.08.2018, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, керуючись особистими мотивами, без відповідного дозволу, незаконно переробив вказаний карабін шляхом внесення у його конструкцію саморобних змін, що не відповідають заводській конструкції, а саме: пошкодив нижню стопорну частину штифта, що слугує для обмеження дальності стрільби на відкритих прицільних механізмах до 300 метрів та укомплектував магазином ємністю на 30 (тридцять) патронів, що вплинули на цільове використання вказаного карабіна і не відповідають вимогам ГСТУ 78-41-002-97 «Зброя спортивна та мисливська. Вимоги безпеки. Методи випробувань на безпеку», затвердженого наказом МВС України від 20 серпня 1997 року №557.

Крім цього, ОСОБА_7 , діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, незаконно придбав та зберігав до 15 год. 15 хв. 07 березня 2021 року без передбаченого законом дозволу у приміщенні будинку АДРЕСА_2 патронів, які вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку за вищевказаною адресою, та які згідно висновку експерта № СЕ-19/103-21/1769-БЛ від 26.03.2021 належать до боєприпасів і є проміжними (бойовими) патронами калібру 7,62*39 мм, зразка 1943 року, до нарізної зброї калібру 7,62*39 мм., виготовлені промисловим способом, виробництва СРСР, 1965 року випуску, та для стрільби придатні.

Окрім цього, після переробки при достовірно невстановлених досудовим розслідуванням час та інших обставинах багатоцільового самозарядного карабіна «МКМ-072Сн», калібру 7,62 мм., заводський номер « НОМЕР_3 », за допомогою внесення у конструкцію вказаного карабіна саморобних змін, що не відповідають заводській конструкції, та які вплинули на цільове використання вказаного карабіна і не відповідають вимогам ГСТУ 78-41-002-97 «Зброя спортивна та мисливська. Вимоги безпеки. Методи випробувань на безпеку», затвердженого наказом МВС України від 20 серпня 1997 року №557, ОСОБА_7 незаконно без передбаченого законом дозволу зберігав його за адресою свого проживання в буд. АДРЕСА_1 до 15 год. 15 хв. 07 березня 2021 року, коли в ході проведення обшуку за даною адресою його було вилучено працівниками поліції.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскаржує його через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Вказує, що, в порушення ст. 70 КК України та п. 21 і п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, суд першої інстанції призначив покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, залишивши поза увагою те, що однакові за видом та розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони визначені у максимальних межах санкцій статей (частин статей) КК України. Крім цього, принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини. Таким чином, звертає увагу суду на те, що після призначення ОСОБА_7 однакового за видом та розміром мінімального покарання, передбаченого санкціями ч.1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України та призначаючи йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України, суд першої інстанції застосував принцип часткового складання призначених покарань, однак фактично розмір остаточного покарання залишився таким же, як розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини, що є неприпустимим та суперечить положенням ст.ст. 50, 65, 70 КК України. А тому, вважає, що покарання, яке призначене місцевим судом ОСОБА_7 не відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, та є явно несправедливим у розумінні ст. 414 КПК України внаслідок його м`якості.

З огляду на наведене просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1(місяць).

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В решті вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 10.06.2021 залишити без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу вважають обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню

, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та його кваліфікація за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України є правильною.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

За положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доводи прокурора, про те, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, на думку суду апеляційної інстанції, є підставними з врахуванням наступного.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Однак, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дослідивши дані про його особу, врахував їх і окрім того врахував обставини, які пом`якшують покарання та навів їх у вироку.

Як вбачається з оскаржуваного вироку суду першої інстанції, обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України, призначено однакові за видом та розміром мінімальні покарання 3 роки позбавлення волі, за кожне окремо. На підставі ч.1 ст.70 КК України, застосовано принцип часткового складання призначених покарань та призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки, що на думку апеляційного суду є порушенням закону, допущеним судом першої інстанції.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання ", принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні вироку було невірно застосовано закон про кримінальну відповідальність, а саме після призначення обвинуваченому ОСОБА_7 однакового за видом та розміром мінімального покарання, передбаченого санкціями ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України, призначаючи йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України, місцевий суд застосував принцип часткового складання призначених покарань, однак фактично розмір остаточного покарання залишився таким же, як розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

З огляду на наведене, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність апеляційний суд вважає необхідним скасувати вирок суду першої інстанції в цій частині та увалити новий вирок.

Щодо призначення покарання, то колегія суддів вважає, що з урахуванням усіх наведених вище обставин по справі, ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів, що віднесені до тяжких, дані про його особу, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, приймав участь у антитерористичній операціїї, забезпеченні її проведення і в захисті незалежності суверенітету і територіальноі цілісності України в районі проведення АТО у Донецькій та Луганській областях, є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання, пов?язанного із захистом Батьківшини, щиро розкаявся у вчиненному його позитивну характеристику, те, що він проживає в сім?ї, утримує неповнолітню дитину, наявність обставин, які пом`якшують покарання, (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від кримінального правопорушення з формальним складом), відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст. 263, ч.1 263-1 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України визначаючи остаточне покарання шляхом часткового їх складання.

Водночас, враховуючи вищенаведені обставини обвинуваченому слід дати шанс на виправлення без ізоляції його від суспільства та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням.

В порядку ст.100 КПК України вилучений у ОСОБА_7 карабін марки МКМ -072 СН №КІМО-1207 калібру 7,62, дозвіл № НОМЕР_4 від 15.08.2021 року, з магазином, передати в частину А7064 ЗСУ.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ в порядку ст.100 КПК України вилучений у ОСОБА_7 карабін марки МКМ -072 СН №КІМО-1207 калібру 7,62, дозвіл № НОМЕР_4 від 15.08.2021 року, з магазином, передати в частину А7064 ЗСУ.

В іншій частині вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 10 червня 2021 року,- залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді