Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/252/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
переглянула у письмовому провадженні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2022 року у межах кримінального провадження № 0000059 про продовження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 09 травня 2022 року 14 години 00 хвилин.

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України /ЄУН 399/528/20/.

У межах даного кримінального провадження, під час судового засідання, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_5 .

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення; враховано судом тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Із судовим рішенням судді не погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , оскаржує ухвалу суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі не погоджується із обраним стосовно нього запобіжного заходу і просить обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або ж, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, скасувати цей запобіжний захід для проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи..

Посилаючись на положення Рішень ЄСПЛ, вказує, що лише тяжкість кримінального правопорушення не може стати підставою тримання його під вартою, при цьому, прокурором не доведено неможливість застосування сто воно нього більш мякого запобіжного заходу.

Не доведено ризик переховування його від суду.

Не достатньо мотивоване рішення суду щодо продовження строку тримання його під вартою.

Постанова про обшук житла винесена обманним шляхом, обшук проведено незаконно; слідчим незаконно вилученого його паспорт; застосовано щодо нього недозволені методи слідства.

Має невиліковну тяжку хронічну інфекційну хворобу, 4 клінічної стадії, матір похилого віку, молодшу сестру, яка наразі разом зі своїм сином проживає у його матері.

Зауважує , що проходив службу в армії України, водієм-оператором, у противотанковому дивізіоні, комісований через хворобу, має водійське посвідчення категорій В, В1, С, С1.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегією суддів зауважується про наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та роз`яснень Пленуму ВСУ (Постанова №4 від 25.04.2003р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства»), тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Вимог закону місцевий суд дотримався.
Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
У провадженні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України /ЄУН 399/528/20/.

ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні тримається під вартою з 2020 року; у справі триває судове слідство.
При цьому слід враховувати, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, одне з яких є кримінальним проступком, а інше відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, умисне, інкриміноване вчиненням у співучасті (корисливе кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та інші злочини проти здоров`я населення).

Покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Як характеристики особи, враховується, що ОСОБА_5 безробітний, офіційного джерела заробітку не має, не навчається, міцних соціальних зв`язків не має, без утриманців, посередньо характеризований, судимий за вчинення умисного, зокрема, тяжкого кримінального правопорушення, вчинення нового кримінального правопорушення інкримінується при не знятій та непогашеній судимості.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, може переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників судового провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, враховуючи відсутність у обвинуваченого сталого джерела до існування, заробітку, судимість за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, те, що вчинення нового кримінального правопорушення інкриміноване при не знятій та непогашеній судимості, є об`єктивні підстави вважати, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 має асоціальну спрямованість, останній може вчинити нове кримінальне правопорушення за умови обрання стосовно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, також не надано медичної документації на підтвердження неможливості з медичних показань подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою.
Відносно тверджень ОСОБА_5 щодо скасування запобіжного заходу з метою направлення його для проходження військової служби.
Стаття 616 КПК України регламентує порядок, підстави скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав.

Обвинувачений вправі звернутися до прокурора з клопотанням про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, за результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Слідчий суддя або суд, який розглядає кримінальне провадження, розглядає клопотання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період невідкладно. За наявності достатніх підстав слідчий суддя або суд має право скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для подальшого проходження підозрюваним, обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255--1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 309, 307 КК України, щодо яких наявне застереження ч. 1 ст. 616 КПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 406, 407, 418, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2022 року у межах кримінального провадження № 0000059 про продовження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 09 травня 2022 року 14 години 00 хвилин, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4