ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2021 року за №0000928 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого охоронцем-електриком в Одеському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті № 2 Одеської міської ради Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України судимостей не має , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

встановив:

18.11.2021 близько 22 години 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська 18, біля автомобілю марки «Volkswagen Transporter», в кузові білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Маючи намір на викрадення чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_4 вирішив вчинити крадіжку цінного майна, яке може перебувати у вищевказаному автомобілі, шляхом проникнення до нього.

Далі, переконавшись в тому, що в середині вищевказаного автомобілю нікого не має та його злочинні дії залишаться непоміченими для оточуючих, діючи умисно та з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, відчинив багажник автомобілю марки «Volkswagen Transporter», в кузові білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та проник у середину.

Перебуваючи безпосередньо в середині, ОСОБА_4 , оглянув багажник та салон вказаного автомобіля та визначив предметом злочинного посягання цінне майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: кейс чорного кольору з набором інструментів марки «INTERTOOL», вартістю 2800 грн., перфоратор «ДНІПРО-М», вартістю 1800 грн., магнітола марки «ПІОНЕР», вартістю 1000 грн., акумулятор, вартістю 2000 грн.

Заволодівши зазначеними речами, ОСОБА_4 вийшов з салону автомобіля, та поклав вищевказані викрадені речі, до автомобілю марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у його фактичному користуванні, після чого, разом із викраденим майном, зник з місця вчинення злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними, злочинними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 , матеріального збитку на загальну суму 7600 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Потерпілий ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив провести судовий розгляд справи без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 дав суду показання, що дійсно 18.11.2021 близько 22 години 00 хвилин, перебував за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська 18, біля автомобілю марки «Volkswagen Transporter», та через виникли у нього матеріальні труднощі, виришив вчинити крадіжку будь-якого майна. Переконавшись в тому, що в середині вищевказаного автомобілю нікого не має, підібрав ключ, відчинив багажник автомобілю марки «Volkswagen Transporter» та проник у середину, викрав з нього речі, перелік та вартість яких зазначені в обвинувальному акті, перемістив їх до свого автомобіля з метою продати, але через декілька днів його затримали поліцейські та він повернув власнику все викрадене.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, крадіжка, поєднана із проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин проти власності, який у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ; дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні; працює охоронцем електриком в Одеському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті № 2 Одеської міської ради Одеської області та за місцем роботи характеризується позитивно; має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; відповідно до копії Виписки із медичної карти амбулаторного хворого №35970 має діагноз клінічна стадія IV позалегеневий туберкульоз (в тому числі лімфатичних вузлів); перебуває у цивільному шлюбі та утримує малолітню дитину; в силу ст.89 КК України є таким, що судимостей не має.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, повернення викраденого майна, дані про особу винного, його майновий стан та стан здоров`я, який заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, має постійне місце реєстрації та проживання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

В силу ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2021 р. (єдиний унікальний номер справи 522/23071/21; провадження №1-кс/522/12461/21) арешт на магнітолу «Піонер», флеш-накопичувач, ключ для зняття коліс, набір інструментів, чорний та червоний кабель для запалювання двигуна, перфоратор «Дніпро М», домкрат, які у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України, слід залишити у потерпілого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З набранням вироком законної сили арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2021 р. (єдиний унікальний номер справи 522/23071/21; провадження №1-кс/522/12461/21) скасувати.

Речові докази по справі:

- магнітола «Піонер», флеш-накопичувач, ключ для зняття коліс, набір інструментів, чорний та червоний кабель для запалювання двигуна, перфоратор «Дніпро М», домкрат, передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

12.04.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/26234/21
Номер провадження № 1-кп/ 522/3/22
Головуючий суддя ОСОБА_1