КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 11-кп/824/2264/2022 Категорія ч. 1 ст. 121 КК України
Єдиний унікальний номер 357/8901/21 Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку із захисником ОСОБА_6 за допомогою комунікаційної платформи «EasyCon» матеріали кримінального провадження № 0001242, внесеного до ЄРДР 5 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року та на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року,

за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_9
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. біла Церква Київської обл., громадянин України, з вищою освітою, одружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року виправлено допущену описку у п. 2 абз. 5 резолютивної частини вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року, у кримінальному провадженні № 0001242, яке внесене до ЄРДР 05 червня 2021 року, відносно ОСОБА_7 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме вважати правильним 1 942 000 грн., а не 942 000 грн.

Не погоджуючись з вироком суду в частині вирішення питання цивільного позову, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду від 14 лютого 2022 року скасувати в частині вирішення питання щодо цивільного позову у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, резолютивну частину вироку суду від 14 лютого 2022 року в частині цивільного позову викласти в наступній редакції: позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 89 166, 20 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 942 000 грн., на загальну суму 2 031 166, 20 грн. В іншій частині вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду від 16 лютого 2022 року про виправлення описки прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого просить вирок суду від 14 лютого 2022 року змінити, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 31 166,20 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В решті вирок залишити без змін.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 просить відмовити у повному обсязі в задоволенні апеляційної скарги захисника, оскільки місцевий суд при ухваленні оскаржуваного вироку, дотримався положень ст. 50, 65 КК України, врахував постанову пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, врахував висновок досудової доповіді, відповідно до якої ймовірність вчинення ОСОБА_7 повторного правопорушення середня, та він має середній ризик для суспільства, що свідчить про існування ризику повторного вчинення останнім умисного злочину та ставить під сумнів його щире каяття у вчиненні злочину відносно ОСОБА_10 .

В судове засідання потерпілий ОСОБА_10 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_7 , належним чином повідомлені про день та час апеляційного розгляду, не з`явились

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження № 11-кп/824/2264/2022 у зв`язку з призовом обвинуваченого ОСОБА_7 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, в якому повідомляється про те, що 3 березня 2022 року обвинувачений ОСОБА_7 згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» був призваний у Збройні Сили України. Підтверджується довідкою № С3/653 від 17 травня 2022 року виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 (ас. 10-11 том 2).

Від представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 надійшли заперечення на клопотання захисника ОСОБА_6 про зупинення судового провадження щодо ОСОБА_7 , в якому представник потерпілого просить відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зупинення судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , посилаючись на положення Указу Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей», зазначає про те, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватись відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин, а п. 145 Указу передбачає, що військовослужбовці можуть бути направленні у відрядження самостійно або у складі військового підрозділу (команди) з метою участі в судових засіданнях судів або прибуття за викликом органів досудового розслідування, а тому, адвокатом ОСОБА_11 зазначається про те, що військовослужбовці мають право на ротацію, рішення про яку приймається мобілізаційними планами командуванням ЗСУ, а тому обвинувачений ОСОБА_7 може прибути на розгляд справи до суду на відповідну дату та час визначену судом.
Розгляд клопотання захисника ОСОБА_6 просив провести без участі у судовому засіданні потерпілого та представника потерпілого (ас. 25-26 том 2).

Вислухавши думку прокурора, яка вважала за неможливим проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого, просила зупинити провадження до закінчення військової служби обвинуваченого, захисника, який просив задовольнити його клопотання та зупинити провадження у справі, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до звільнення з військової служби.

Оскільки на даний час згідно з даними довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17 травня 2022 року № 03/653 ОСОБА_7 , 1998 року народження, згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» був призваний 3 березня 2022 року у Збройні Сили України, на переконання колегії суддів, є підстави для зупинення апеляційного провадження до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Що стосується заперечень представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 на клопотання захисника про зупинення провадження щодо ОСОБА_7 , то колегія суддів звертає увагу на те, що положення Указу Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей», на які звертає увагу представник потерпілого, в тій частині, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватись відпустки, а також те, що військовослужбовці можуть бути направленні у відрядження самостійно або у складі військового підрозділу (команди) з метою участі в судових засіданнях судів, не містять чіткої імперативної вимоги в частині обов`язкового надання відпустки чи направлення у відрядження військовослужбовців, тобто, мають альтернативний характер, що виявляється у наданні чи ненаданні відпустки або направлення у відрядження військовослужбовців.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 335 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Зупинити апеляційне провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2022 року та на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2022 року та за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 до звільнення ОСОБА_7 з військової служби.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4