Справа № 601/1910/21
Провадження № 1-кс/601/335/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кременець клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
04.05.2022 року до слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області звернулася ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.08.2021 року у справі № 601/1910/21 у кримінальному провадженні №0000363 від 04.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на велосипед марки «Аист», який належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування вказує, що ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.08.2021 року у справі №601/1910/21 накладено арешт на велосипед марки «Аист», який належить ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000363 від 04.08.2021. Зазначає, що на даний час усі експертизи з вказаним велосипедом проведено, у зв`язку з чим вважає, що відпала потреба у подальшому його арешті.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, просить його задоволити.
Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Проти скасування арешту не заперечує.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
У рішеннях ЄСПЛ у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції", "Малама проти Греції", "Україна-Тюмень проти України", "Спорронг та Льонрот проти Швеції" констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію "законів". Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.08.2021 року у справі №601/1910/21 (1-кс/601/684/2021) накладено арешт на велосипед марки «Аист», рама типу «дамка», зеленого кольору, який належить ОСОБА_3 .

Таким чином, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, а саме що на даний час ряд експертиз з вказаним велосипедом проведено, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі велосипеда його власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування його власником відпала, а тому відсутні підстави для подальшої заборони ОСОБА_3 користуватися належним їй велосипедом.
Разом з тим, беручи до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000363 від 04.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України триває, арешт у рамках цього кримінального провадження накладено на вищевказаний велосипед як на речовий доказ, з урахуванням вимог ст. 174 КПК України, а тому на думку слідчого судді, відсутні підстави для скасування арешту в частині відчуження та розпорядження велосипедом.
Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню. Велосипед марки «Аист» слід передати власнику ОСОБА_3 з правом користування, без права відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 174 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.08.2021 року у справі №601/1910/21 на велосипед марки «Аист», рама типу «дамка», зеленого кольору в частині позбавлення ОСОБА_3 права користування вказаним майном.
Передати ОСОБА_3 на відповідальне зберігання велосипед марки «Аист», рама типу «дамка», зеленого кольору з правом користування, без права відчуження та розпорядження даним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.
Зобов`язати ОСОБА_3 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні №0000363 від 04.08.2021 судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є велосипед марки «Аист», рама типу «дамка», зеленого кольору, негайно надати зазначений транспортний засіб для проведення вказаних процесуальних дій.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1