Справа №№ 148/1573/22
В И Р О К
Іменем України

24 жовтня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000144 внесеного в ЄРДР від 23.09.2022 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, пенсіонер, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 22.09.2022 року близько 11:00 год., перебуваючи в приміщенні власного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , де останній спільно з ОСОБА_4 вживали спиртні напої, в подальшому між ними виникла розмова, яка переросла у словесний конфлікт.

Після чого, ОСОБА_5 , в ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з причин особистої неприязні, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, протиправно, наніс ОСОБА_4 удар долонею лівої руки в обличчя, заподіявши останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів підбілочної оболонки обох очей.

В подальшому ОСОБА_5 , не припиняючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_4 , та схопив її лівою рукою за волосся, після чого наніс ще один удар лівою рукою в область обличчя, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забійних ран в скроневій ділянці справа та ділянці спинки носу, синців в завушній ділянці справа верхньої та нижньої повіки зліва та справа.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 57 від 26.09.2022, вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України визнав повністю і беззастережно, суду показав, що всі обставини викладенні в обвинувальному акті ним повністю визнаються та не оспорюються. Він дійсно 22.09.2022, перебуваючи в себе в будинку, під час розпиття спиртного наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 . У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати, повністю усвідомив свою вину.

Крім повного та беззастережного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що під час вживання спиртного ОСОБА_5 , з яким вона фактично проживала на протязі біля двох років, приревнував її та побив. Претензій матеріального та морального характеру до нього вона не має, але вважає, що останній має понести покарання відповідно до закону.

Приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд, у відповідності до вимог ст. 349 КПК України, визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального проступку, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні.

Обтяжуючими покарання обставинами являється вчинення кримінального правопорушення особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи фактичні обставини справи, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а також особу обвинуваченого, суд вважає, що з метою виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів, у відповідності до ст. ст. 50, 65 КК України, достатньою та необхідною мірою покарання для нього буде призначення покарання у виді сплати штрафу в дохід держави, в межах санкції визначеної ст. 125 ч.1 КК України.

Щодо запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд вважає, що підстав для його обрання не має.

Керуючись ст. ст. 50, 65, 125 КК України, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: