У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6629/22

№ 1-кс/183/1554/22

14 жовтня 2022 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000037від 18.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000037від 18.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом керівника апарату Біловодського районного суду Луганської області від 31.03.2022 № 02/07-ос, ОСОБА_5 звільнено з посади помічника судді з 01.04.2022 за власним бажанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Правовий статус, умови діяльності помічників судді визначаються Законом України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 92 Закону України «Про державну службу» (далі Закону), нормативно-правовими актами з питань оплати праці працівників патронатних служб і Положенням про помічника судді, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 № 21.

Згідно із ч. 1 ст. 92 Закону до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників секретаріатів депутатських фракцій (депутатських груп) у Верховній Раді України, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Під час проходження державної служби ОСОБА_5 прийняла присягу державного службовця та відповідно до посадової інструкції була посадовою особою апарату суду, статус якої визначається Законом.

Згідно ст.1 Закону Державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апарату щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Згідно ст.3 Закону Державна служба ґрунтується на таких основних принципах: служіння народу України; демократизму і законності; гуманізму і соціальної справедливості; пріоритету прав людини і громадянина.

Однак, ОСОБА_5 порушила складену нею присягу в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог Конституції України, Закону України «Про державну службу», перейшла на бік ворогу та добровільно зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Військовослужбовці Збройних Сил РФ шляхом збройної агресії спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, починаючи з 28.02.2022 здійснили тимчасову окупацію території смт. Біловодськ Старобільського району Луганської області із захопленням державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та інших об`єктів.

Так, з 07 березня 2022 року до 10 березня 2022 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), на території смт. Біловодськ Старобільського району Луганської області за невстановлених обставин ОСОБА_5 , діючи умисно, вступила у злочинну змову з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, з метою надання допомоги окупаційній адміністрації на шкоду державній безпеці України, які полягали в установленні та зміцненні окупаційної влади РФ та недопущення контролю України над цією територією шляхом утворення та організації роботи так званої «прокуратури Біловодського району ЛНР».

Продовжуючи злочинну свою діяльність, ОСОБА_5 , будучи державним службовцем, під час воєнного стану та збройної агресії РФ, добровільно, з 10.03.2022 (більш точного часу слідством не встановлено) зайняла посаду прокурора в незаконно створеному правоохоронному органі на тимчасово окупованій підрозділами збройних сил Російської Федерації території так званій «прокуратурі Біловодського району ЛНР», що розташована за адресою: Луганська область, смт. Біловодськ Старобільський район, вул. Біловоди, 5.

Указаними умисними діями помічник судді Біловодського районного суду Луганської області ОСОБА_5 , у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, присяги державного службовця, забезпечила та продовжує забезпечувати встановлення і зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі у створенні незаконних правоохоронних органів «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації РФ, на тимчасово окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 7 ст. 111-1 КК України колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території;

- ч. 2 ст. 111 КК України у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України: на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України; переході на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.

19.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На теперішній час місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 органу досудового розслідування не відомо через те, що він ухиляється від притягнення до кримінальної відповідальності та переховується від органів досудового розслідування.

01.06.2022 у відповідності до ст. 281 КПК України, слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 було винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування встановлено, що за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_5 перебуває:

- земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, кадастровий номер 440655100:06:005:0158, площею 0,15 га, адреса: АДРЕСА_1 ,

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, загальною площею 56,2 кв.м, адреса АДРЕСА_1 .

Вищенаведене підтверджується інформацією (витягом) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційної системи «АІС».

З метою унеможливлення відчуження вказаного майна підозрюваною, іншими особами за її довіреністю, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідча звернулася із даним клопотання, погодженим прокурором, до слідчого судді.

Слідчий клопотання підтримала, про що надала відповідну заяву, в якій одночасно просила розглянути клопотання у її відсутність.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про розгляд клопотання, що відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що 18.04.2022 року розпочато кримінальне провадження № 0000037 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

19.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

01.06.2022 у відповідності до ст. 281 КПК України слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 було винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_5 у зв`язку з ухиленням останньої від органів досудового розслідування.

З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформаційної системи «АІС» вбачається, що на праві власності ОСОБА_5 належить таке майно:

- земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, кадастровий номер 440655100:06:005:0158, площею 0,15 га, адреса: АДРЕСА_1 ,

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, загальною площею 56,2 кв.м, адреса АДРЕСА_1 .

Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Санкція ч. ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а санкція ч. ч. 7 ст. 111-1 КК України покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За наведених вище обставин слідчий суддя вважає клопотання слідчого про арешт майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Існують ризики того, що у разі не накладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 170-173, 175, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000037від 18.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на:

- земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, кадастровий номер 440655100:06:005:0158, площею 0,15 га, адреса: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, загальною площею 56,2 кв.м, адреса АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження вказаного майна.

Виконання ухвали покласти на слідчих Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037від 18.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, а контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1