Провадження № 1-кс/947/7173/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000174 від 27.06.2022 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженного на утриманні двоє неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Для досягнення своєї злочинної мети спрямованої на незаконне переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_4 в травні 2022 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, залучив до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , для вчинення злочинів щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили у злочинну змову, спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України всупереч законам України.
Так, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Наразі, з 25.05.2022 року, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 23 серпня 2022 року. Так, у зв`язку з триваючою збройною агресією російської федерації проти України та з метою вжиття ряду заходів, спрямованих на її відбиття, 22 травня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення стали на шлях злочинної діяльності та умисно вчинили злочин за наступних обставин.

Відтак, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 визначили найбільш оптимальні шляхи реалізації злочинного плану та правила поведінки, спрямовані на досягнення його результату, створення тісних стосунків, які базувались на спільному з ОСОБА_7 бажанні вчиняти злочини з метою отримання кримінальних прибутків для задоволення власних потреб у грошових коштах, організувавши свою злочинну діяльність щодо переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 у Біляївському районі Одеської області, неподалік с. Маяки, яке розташоване біля кордону з Республікою Молдова за суму грошової винагороди в розмірі 8 000 доларів США.
ОСОБА_8 протягом червня 2022 року декілька разів зустрічався з ОСОБА_4 , для уточнення обставин його переправлення через державний кордон України. Так, 18.06.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в ході однієї з зустрічей на яку ОСОБА_8 повинен був принести частину грошових коштів, ОСОБА_4 познайомив його з ОСОБА_6 , та за запевненням ОСОБА_4 саме ОСОБА_6 у подальшому повинен буде займатись організацією безпосереднього незаконного переміщення ОСОБА_8 , через державний кордон України. В ході зустрічі, ОСОБА_8 також повідомлено, що його заберуть з м. Одеси, та доставлять у Республіку Молдова, у зв`язку з чим за результатами зустрічі у присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_9 передав грошові кошти у розмірі4000 доларів США ОСОБА_6 , які останній, діючи умисно з корисливих мотивів отримав.

Надалі, 21.06.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, відбулась зустріч ОСОБА_8 з ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_4 повідомив, що переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 , заплановано на 22.06.2022 о 16:00 год., після чого останній передав ОСОБА_4 другу частину грошових коштів у розмірі4000 доларів США. Але у призначений час, переправлення зірвалось з невідомих причин, та було перенесено на 23.06.2022.

Так, 23.06.2022 року приблизно о 16:00 год. неподалік від місця мешкання ОСОБА_8 , поблизу кафе «Єтаж» (приблизно м. Одеса, вул. Небесної сотні, будинок 5) останнього забрав ОСОБА_4 , який керував своїм автомобілем KIA «Optima» та відвіз ОСОБА_8 до заправної станції «SOCAR», яка знаходилась на відстані приблизно 5 кілометрів від міста Одеса по трасі «Одеса-Київ Е95», де ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків,передав ОСОБА_8 громадянину ОСОБА_7 , який повідомив останньому, що далі він поїде на автомобілі «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 . Надалі, ОСОБА_7 приблизно о 19:00 год. цього ж дня привіз ОСОБА_8 у місто Біляївка Одеської області та висадив останнього біля готелю «LAGUNA», наказавши при цьому, очікувати дзвінка, після чого поїхав.

Так, 24.06.2022 року приблизно о 19:20 год. ОСОБА_7 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_8 та наказав останньому вийти з готелю, так як його чекав автомобіль. Надалі, ОСОБА_8 вийшов, та побачив біля готелю автомобіль таксі з зеленими шашечками марки Hyundai сірого кольору, після чого цей автомобіль доставив ОСОБА_8 до селища Маяки Одеської області. В ході руху, водій таксі повідомив ОСОБА_8 , що по приїзду йому необхідно чекати на вулиці, та його забере інше авто. Надалі, після висадки ОСОБА_8 у селищі Маяки по вулиці Богачова, до останнього під`їхав мікроавтобус білого кольору, вантажного типу. У автобусі на передньому ряду сидінь знаходились дві на теперішній час не встановлені особи (водій та пасажир), пасажир відкрив ОСОБА_8 бокові дверцята вантажного відсіку авто та наказав сідати. В ході руху авто пасажир надавав ОСОБА_8 інструкції як вести себе далі, а саме, що останній повинен був сидіти подалі від них при перетину кордону, та при надходженні на території Республіки Молдова, ОСОБА_8 вказали залишать у кущах біля річки Дністер, там останнього заберуть інші люди на синьому авто. Надалі, на території Республіки Молдова ОСОБА_8 проїхав у вищевказаному автобусі приблизно 10-15 хвилин, після чого його висадили у кущах біля річки Дністер та наказали чекати синє авто, після чого поїхали у невідомому напрямку.

Приблизно о 20:16 год. ОСОБА_8 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що через 15-20 хвилин за ним приїде машина. Приблизно о 21:47 год. до місця перебування ОСОБА_8 під`їхав автомобіль про що останній зателефонував ОСОБА_7 та запитав чи це під`їхали за ним, однак ОСОБА_7 попросив його почекати поки він комусь зателефонує, у цей час автомобіль декілька разів моргнув фарами, після чого ОСОБА_8 вийшов з кущів та попрямував у бік авто, але це виявились співробітники державної прикордонної служби України, якими ОСОБА_8 було затримано та притягнуто до адміністративної відповідальності за незаконний перетин державного кордону України за ст. 204-1 КУпАП.

Згодом, 29.06.2022 року приблизно о 16:30 год. ОСОБА_8 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_4 , щоб останній повернув йому раніше надані ним грошові кошти в розмірі 8000 доларів США, на що ОСОБА_4 повідомив, що частину вказаних грошових коштів віддав ОСОБА_7 , який повинний був організувати здійснення переміщення через державний кордон України ОСОБА_8 , при цьому цього ж дня в подальшому під час телефонних розмов ОСОБА_4 запевнив останнього, що йому зателефонує ОСОБА_7 , при цьому сам ОСОБА_4 зустрінеться з ОСОБА_6 з приводу обговорення подальших дій з метою забезпечення незаконного переправлення його черездержавний кордон України.

Надалі, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визначили новий спільний план, оптимальні шляхи його реалізації, правила поведінки спрямовані на досягнення його результату, створення тісних стосунків, які базувались на спільному з ОСОБА_10 бажанні вчиняти злочини з метою отримання кримінальних прибутків для задоволення власних потреб у грошових коштах, організувавши свою злочинну діяльність щодо переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України шляхом виготовлення довідки, яка буде надавати можливість безперешкодно перетинати державний кордон України.
Так, 05.07.2022 року приблизно о 12:11 год. ОСОБА_8 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_7 та запитав у останнього скільки йому необхідно часу, щоб під`їхати в центр міста, на що ОСОБА_8 повідомив, що необхідно приблизно 1 година. Цього ж дня приблизно через годину, більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де зателефонував ОСОБА_7 , на що останній повідомив йому, щоб ОСОБА_8 прибув за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши, за вказаною адресою, ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_7 , який повідомив, що їхня попередня домовленість залишається в дії, щодо організації незаконного переміщення ОСОБА_8 через державний кордон України. При цьому, ОСОБА_7 зазначив ОСОБА_8 , що зробить йому документи, які будуть надавати змогу офіційно та спокійно поїхати закордон без жодних проблем, при цьому, ОСОБА_7 діючи умисно з корисливих мотивів, наголосив на тому, що це буде коштувати приблизно 2500 доларів США і сказав, поспілкуватись з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , оскільки з раніше переданих ОСОБА_8 грошових коштів він отримав невелику частину, яких не вистачить для вирішення питання з довідкою. Також, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 виготовити відповідні копії документів та зробити своє фото яке необхідне для документу. Почувши вимоги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 погодився і пішов робити копії документів та фото, після чого, останній за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та копії документів готові, на що ОСОБА_7 повідомив, що під`їде і забере їх. Надалі, поблизу ОСОБА_8 на дорозі за адресою: АДРЕСА_2 зупинився автомобіль марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 з якого вийшла не встановлена на теперішній час особа чоловічої статі, та без жодних слів отримав від ОСОБА_8 документи і пішов до вказаного автомобіля куди сів на пасажирське переднє місце та поїхав у невідомому напрямку. Надалі, приблизно 17:16 год. 05.07.2022 ОСОБА_7 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_8 , та діючи умисно з корисливих мотивів повідомив, що готовий зробити документи, які будуть надавати можливість вільно перетинати державний кордон України за 1000 доларів США, при цьому за іншу частину грошових коштів він особисто поспілкується з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , і наголосив на тому, щоб ОСОБА_8 надав йому на наступний день надав точну відповідь щодо наявності в нього такої суми грошових коштів.
06.07.2022 року приблизно о 14:20 год. ОСОБА_8 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що грошові кошти в розмірі, в якому останній оголосив, а саме 1000 доларів США, в нього будуть приблизно 11.07.2022 на, що ОСОБА_7 повідомив, що зателефонує і скоординує його дії згодом.
Надалі, 11.07.2022 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_8 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_7 , який повідомив йому, що необхідно зробити флюрограму і в подальшому після того як її зробить, то він повідомить про те, де відбудеться їхня з ним зустріч протягом того ж дня. В подальшому, приблизно о 14:20 год. ОСОБА_8 отримав флюрограму і за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що буде знаходитись за адресою: АДРЕСА_2 , на що останній повідомив, щоб ОСОБА_8 очікував. Згодом, перебувавши у кафе «Emerson» за вищевказаною адресою, до ОСОБА_8 підійшов раніше не знайомий чоловік ОСОБА_11 і запитав у ОСОБА_8 чи це не він та особа, яка повинна передати йому документи, на що ОСОБА_8 повідомив, що навпаки він чекає відповідну довідку, а тому через це ОСОБА_8 вирішив за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонувати ОСОБА_7 коли ОСОБА_11 перебував поряд. Так, приблизно о 15:15 год. ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 , що у кафе зайшов чоловік, як згодом стало відомо, що це був ОСОБА_10 і просить у нього документи та грошові кошти, на що ОСОБА_7 сказав, що так цей чоловік від нього і наголосив на тому, щоб ОСОБА_8 йому передав флюрограму та оговорені грошові кошти. Почувши це ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 , що грошові кошти передавати раніше незнайомій людині не буде, при цьому наголосив на те, що вже раніше передав грошові кошти і так нічого не відбулось, а тому втрачати знову велику суму грошових коштів не збирається. Почувши це, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що в даній ситуації, це вже буде стовідсоткове вирішення питання, а саме він зробить відповідну довідку, при цьому процедурна повинна відбутись така, що спочатку ОСОБА_8 передає документи і гроші, а в подальшому отримує відповідну довідку. На таких умовах, ОСОБА_8 відмовлявся віддавати грошові кошти на перед без відповідних гарантій, на чому їхня розмова закінчилась.
В подальшому, 11.07.2022 року приблизно о 16:21 год. ОСОБА_7 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_8 , і повідомив, щоб останній не хвилювався і все буде належним чином з відповідною довідкою і у зв`язку з чим вони домовились про зустріч на наступний день, щоб все обговорити і для передачі грошових коштів під гарантії ОСОБА_7 .
Наступного дня, а саме 12.07.2022 року приблизно о 10:07 год. ОСОБА_8 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_7 і останній знову переконував ОСОБА_8 та гарантував виготовлення довідки, яка буде надавати можливість вільно перетинати державний кордон України та щодо необхідності зустрічі. Цього ж дня приблизно о 10:50 год. ОСОБА_8 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що в нього повинна відбутись зустріч з ОСОБА_7 , який в нього вимагає 1000 доларів США за виготовлення довідки, яка надасть можливість вільно перетинати державний кордон України, на що ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , щоб поки останній жодні грошові кошти ОСОБА_7 не передав, оскільки він повинен сам з ним побачитись і все обговорити, також ОСОБА_6 повідомив, що за першу спробу переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України в Молдову, він вже віддав ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 4000 або 4500 доларів США. В подальшому, цього ж дня приблизно о 11:59 год. ОСОБА_6 за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_8 і повідомив останньому, що він бачився з ОСОБА_7 , сказав, що бачив документи ОСОБА_8 і запевнив останнього, що він можє віддавати гроші ОСОБА_7 . Надалі, приблизно о 12:40 год., ОСОБА_8 спілкувався з ОСОБА_7 і останні домовились про зустріч приблизно о 14:30 в кафе «Єтаж» за адресою: АДРЕСА_4 . Також, приблизно о 13:00 год. ОСОБА_8 повторно спілкувався з ОСОБА_6 по телефону і останній повідомив, що у ОСОБА_7 близький друг начальник Київського районного відділу поліції м. Одеси, а поліція і районний військкомат знаходяться в одній будівлі та всі службові особи там знайомі між собою, при цьому ОСОБА_6 зазначив, що вже таку довідку робив через ОСОБА_7 своїм знайомим, чим ще раз наголосив на гарантіях ОСОБА_8 .
В подальшому, 12.07.2022 року приблизно о 15:30 год. за вищевказаною адресою в кафе «Єтаж» прибув ОСОБА_10 , який раніше приходив до ОСОБА_8 на зустріч в кафе «Emerson», та під час вказаної зустрічі останній за допомогою засобів телефонного зв`язку зателефонував ОСОБА_7 та сказав, що приїхав чоловік від нього, на що ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів, сказав добре і наголосив на тому, щоб ОСОБА_8 передавав грошові кошти йому. Почувши, це ОСОБА_8 витягнув грошові кошти з свого правого переднього карману джинсів у розмірі 1000 доларів США та разом з флюрограмою передав їх ОСОБА_10 , останній, перерахував грошові кошти і поклав їх собі у кишеню разом з флюрограмою, після чого вони попрощались.
Відтак, у кримінальному провадженні ОСОБА_4 29.07.2022 року повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.
Сторона обвинувачення звертається з вказаним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що на даний час, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням відповідного розміру застави, оскільки, наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо.
П2.Позиції учасників судового засідання.
оПрокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, звернув увагу, що підозрюваний визнає свою вину та надає викривальні покази.

Підозрюваний у судовому засіданні повідомив, що з підозрою повністью погоджується, визнає вину, надає покази, та співпрацює з органом досудового розслідування. Просив врахувати, що він працює, але не офіційно та забезпечує дружину та двоїх неповнолітніх дітей, просив обрати йому запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 29.07.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджуєтьсяпротоколами допитів в якості свідка заявника у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , протоколом огляду телефону свідка ОСОБА_8 в ході якого зафіксовано у форматі скрин-шотів факти телефонного спілкування останнього з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , протоколом про проведення НСРД за № 65/5/Д/4-2394 від 18.07.2022 року, протоколом про проведення НСРД за № 65/5/Д/4-2393 від 18.07.2022 року, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.1.1. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкістьпокарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер таких кримінальних правопорушень, направлений на посягання на встановлений порядок перетинання державного кордону, на безпеку державного кордону, а також таку ознаку як корисливий мотив, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, матеріали клопотання та кримінального провадження містять протоколи допиту свідка, який викриває ймовірну протиправну діяльність ОСОБА_4 , тому підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стали відомі його анкетні дані, свідок в подальшому, буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до переконання, щр незважаючи на те, що підозрюваний визнає себе винним, існує хоча і не виликий, но ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
При цьому, ризик незаконного впливу на свідків об`єктивізується з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Враховуючи також те, що підозрюваний у судовому засіданні погодився з оголошеною йому підозрою та повідомив, що буде співпрацювати зі слідством, слідчий суддя звертає увагу, що ризик впливу на свідка у даному кримінальному провадженні є невеликого ступеню.
З приводу існування ризиків, передбачених п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя приходить до переконання пронедоведеність їх існування в контексті їх обґрунтування стороною обвинувачення.

4.3. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
При вирішенні питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, а також погодився з оголошеною йому підозрою та повідомив, що буде співпрацювати зі слідством.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, а також характеризуючі дані підозрюваного та встановлені у судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість їх запобігання та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та в повній мірі буде здатним запобігти встановленим ризикам.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000174 від 27.06.2022 року відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 29.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 29.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1