Справа № 761/1890/22
Провадження № 1-кс/761/1663/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засідання скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Центрального апарату Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Центрального апарату СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 05.01.2022 року.

У своїй скарзі заявник зазначає, що 05.01.2022 на електронну адресу Центрального апарату Служби безпеки України скеровано заяву від 05.01.2022 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 371 КК України.

06.01.2022 заява ОСОБА_3 була зареєстрована уповноваженою особою ГСУ СБ України за реєстраційним номером № Ч-96, однак, наразі відсутнє підтвердження, що відомості за вказаною заявою внесені до ЄРДР.

У зв`язку з чим ініціатор скарги просить слідчого суддю визнати бездіяльність службових осіб ГСУ Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язати вказаний правоохоронний орган внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви від 05.01.2022.

Ініціатор скарги в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, на електронну адресу суду скерував заяву, у якій просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Уповноважений представник Служби безпеки України, який був повідомлений належним чином про час та місце розгляду скарги, до суду не з`явився, проте 17.05.2022 року на адресу суду скерував лист у якому просив відмовити в задоволенні скарги та проводити розгляд скарги за відсутності уповноваженої особи ГСУ СБ України, оскільки заяву ОСОБА_3 від 05.01.2022 в межах компетенції було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Києві.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 05.01.2022 ОСОБА_3 направлено до ГСУ СБ України заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 371 КК України

Однак, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою не було внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, дізнавач, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до висновків 1-3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за 2017 рік під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК України, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінальних правопорушень, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено бездіяльність уповноважених осіб ГСУ Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення.

За ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути зокрема, про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги в суді, відомості за заяви ОСОБА_3 від 05.01.2022 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 371 уповноваженими особами Головного слідчого управління Служби безпеки України не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розслідування не розпочиналось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Головного слідчого управління Служби безпеки України, внести до ЄРДР відомості кримінальних правопорушень, на підставі заяви ОСОБА_3 , розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1