ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0000708 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тіхвін Ленінградської області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, не працюючого, з вищою освітою, раніше судимого:

вироком Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 27.03.2000 року за ч.2 ст. 141, 44, 46-1 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

вироком Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06.06.2001 року за ч.2 ст. 140, ст.43 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

вироком Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 29.10.2002 року за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

вироком Гірняцького районного суду м. Макіївки Донецької області від 17.04.2003 року за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

вироком Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 01.06.2006 року за ч.2 ст. 187, ч.2 ст.186 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

вироком Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 27.10.2011 року за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі;

Провадження№11-кп/822/268/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187,
ч.ч.1, 3 ст. 357,
ч.2 ст.15 ч.2 ст. 194 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
вироком Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 25.11.2011 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч. ч. 1,4 ст. 70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

вироком Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 03.05.2012 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

вироком Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 14.02.2013 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі;

вироком Володарського районного суду Донецької області від 24 вересня 2013 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі;

вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.12.2020 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.01.2022 року за ч.1 ст. 309 КК України із застосування ч. ч. 1,4 ст. 70 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.ч.1, 3 ст. 357, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 червня 2022 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.ч.1, 3 ст. 357, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 194 КК України та йому призначене покарання:

- за ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 194 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла;

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.01.2022 року з покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначене ОСОБА_7 покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, окрім житла.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого залишено у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з моменту його затримання 14.08.2020 року.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати в сумі 183210,58 гривень. Вирішена доля речових доказів.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 у апеляційній скарзі просить кримінальне провадження щодо нього закрити за відсутністю його вини та відсутністю доказів, які б вказували на його причетність до цього злочину.

Посилається на те, що дане провадження сфабриковане, а прокуратура та суд не взяли до уваги ті докази, які його виправдовують,приховуючи,як він вважає, справжніх злочинців.

Стверджує, що 12.08.2020 рок у місті знайшов речі- телефон, банківську картку та посвідчення учасника бойових дій в Афганістані на ім`я ОСОБА_9 , якого він не знав раніше.

Ці речі були забруднені, тому він витер речі об холошву своїх шортів і вирішив там зачекати, щоб знайти їх власника, через 20-30 хвилин поклав речі до кишені і пішов додому. У під`їзді зустрів свого сусіда ОСОБА_10 , який у суді підтвердив, що на момент скоєння злочину він перебув по місцю проживання. 14.08.2020 року о 13-30 на телефон потерпілого зателефонувала незнайома жінка та повідомила, що знає власника та може передати йому речі, тому він взяв знайдені речі та пішов на вулицю на зустріч із жінкою, але одразу був затриманий працівниками поліції.

Вказує на те, що працівники поліції не бажали перевірити його покази, застосували до нього фізичний та моральний тиск, чим примусили його підписати свідчення, які були ними заздалегідь підготовлені. У подальшому, за фактом здійсненого на нього тиску, було порушено кримінальне провадження.

Також зазначає, що судом не взяті до уваги покази свідків, які підтверджують його невинуватість, зокрема не допитані продавець та охоронник з магазину «Сотня», де він купляв горілку, невстановлені особи, які перебували в оселі потерпілого, не проведена за вказівкою суду інша психіатрична експертиза.

Звертає увагу на те, що з показів експерта ОСОБА_11 , який проводив експертизу трупа, вбачається, що отримані потерпілим травми не могли бути спричинені ударами ніг чи рук. Крім цього, висновок експерта лише вказує, що ОСОБА_9 отримав травми, але не доводить його причетність до цього злочину.

На думку обвинуваченого, покази свідка ОСОБА_12 та експерта щодо моменту смерті не узгоджуються між собою та вказують на те, що потерпілий був ще живий в оселі та помер на вулиці, тому була необхідність у його винесенні з приміщення, де була лише задимленість.

Окрім цього,вважає,що висновки судово медичних експертів суперечать одна одній,у висновку експерта вказано,що смерть ОСОБА_13 настала внаслідок того,що він потрапив між двох площин,однак слідством не було встановлено,під що саме потрапив ОСОБА_13 .

Допитані в суді свідки заявили, що ніколи його не бачили та не знають, хто він такий. Також вказує, що потерпілий зловживав спиртними напоями, що підтверджують свідки, які знали його за життя.

Звертає увагу суду на те, що твердження прокурора про вживання ним разом з ОСОБА_9 алкоголю в 23.00 год. спростовуються показами свідків, зокрема свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що в цей час він був по місцю свого проживання,а також висновком експерта за №119, згідно якого смерть потерпілого настала між 17.00-19.00 год., а тому він не міг з ним вживати спиртне, бо на цей час ОСОБА_9 вже був мертвим.

Зазначає, що він є громадянином України та в цей же час переселенцем. Зв`язки з родиною, яка залишилася у Донецькій області не підтримує, має маленького сина 2018 року народження, а тому причин когось убивати чи підпалювати у нього не має.

При цьому, з метою встановлення точної причини смерті вважає,що є необхідним проведення ексгумації тіла потерпілого, притягнення пожежників до відповідальності за ненадання професійної допомоги потерпілому та знищення або приховування злочину, скоєного іншим особами, оскільки вважає, що наданими доказами доведено, що на момент винесення потерпілого з оселі він був ще живий.

Вважає,що його вина не доведена,просив направити провадження на новий судовий розгляд.

Додатково до апеляційної скарги подав клопотання про дослідження слідчого експерименту, показів свідків обвинувачення та захисту, висновків експертів,з яких,на його думку,вбачається, що причиною смерті ОСОБА_9 є раптова асфіксія та те,що він потрапив під дві площини, які давили його спереду назад.Вказує, що потерпілий скоріш за все потрапив під автомобіль.

Також просить дослідити рапорти пожежників, які були викликані на пожежу і виявили лише сильну задимленість та особу з рушником на обличчі, що, на думку апелянта, вказує на те, що потерпілий намагався себе врятувати і ще був живий на момент їх приїзду та в разі надання кваліфікованої допомоги він міг вижити.

Просить взяти до уваги те, що слідством не встановлені особи, які гостювали у потерпілого перед загибеллю, та з якими він вживав алкоголь. Надані ним на досудовому слідстві покази здобуті незаконним шляхом внаслідок тиску, з приводу чого відкрито кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_6 у апеляційній скарзі просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 та виправдати за відсутністю в його діях складу даних кримінальних правопорушень.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Посилається на те, що обвинувачений в суді винуватість не визнав та навів обставин, які вказують на його непричетність до вказаного злочину, зокрема те, що речі потерпілого були ним знайдені на вулиці і він мав бажання їх повернути жінці, яка зателефонувала на мобільний телефон потерпілого. Про смерть потерпілого обвинувачений дізнався під час проведення слідчого експерименту, де до нього було застосоване фізичне та психологічне насильства, тому він змушений був себе обмовити.

Вказує, що допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 , який проводив судово-медичну експертизу трупа потерпілого підтвердив, що смерть настала між 17-19 годиною внаслідок травматичної асфіксії, проте суд взяв до уваги лише висновок експерта за №119, який складав експерт ОСОБА_11 , який у судовому засіданні не зміг пояснити, якою методикою він керувався для встановлення давності настання смерті ОСОБА_9 та чому прийшов до висновку, що смерть настала саме в період часу з 22 до 23 години.

При цьому зазначає, що суд безпідставно відмовив стороні захисту у заявленому клопотанні про проведення додаткової експертизи для встановлення точного часу настання смерті ОСОБА_9 .

Стверджує, що покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 повністю спростовують причетність ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_9 .

Вказує, що суд першої інстанції при ухваленні вироку неправильно виклав покази свідка ОСОБА_18 , який в суді пояснив, що понятим при вилученні речей ніколи не був, окрім одного разу, це було в ломбарді, де він працює охоронцем.

Окрім цього, на думку захисника, огляд житла, де проживав потерпілий, був проведений з порушенням вимог ст.ст.233, 234, 237 КПК України, що є недопустимим, під час огляду був вилучений труп та речі, на підставі яких проведено ряд експертиз. При цьому слідчий не звертався з клопотання до слідчого судді про проведення огляду житла, що є істотним порушенням норм КПК України, а тому отримані внаслідок таких процесуальних дій докази є недопустимими.

З цих же причин вважає недопустимим доказом висновок судово-пожежної експертизи №25-п, оскільки вказана експертиза проводилась на підставі речовин, які були вилучені при огляді місця події, тоді як проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку здійснюється за вмотивованим судовим рішенням.

Огляд трупа в бюро судово-медичних експертиз також вважає недопустимим доказом, оскільки при складанні протоколу допущено ряд порушень, зокрема в протоколі відсутній підпис одного із учасників, не заповнена графа - підстава огляду трупа,тощо.

Згідно з вироком, 12 серпня 2020 року приблизно о 23 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщені квартири по місцю проживання гр. ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи раптово виниклий умисел, з корисливих мотивів, діючи умисно та протиправно, здійснив напад на останнього з метою заволодіння його майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, під час якого завдав багаточисельних ударів руками та ногами в область голови, тулуба та інших частин тіла, а також використовуючи невстановлений гострий колючого-ріжучий предмет та згідно висновку судово-медичної експертизи №576 від 30.09.2020 спричинив потерпілому ОСОБА_9 ряд вищезазначених тілесних ушкоджень, які відносяться до легких, середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свій злочинний намір,12 серпня 2020 року приблизно о 23 годин 00 хвилин гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_9 , перебували в квартирі останнього, що за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_7 , з мотивів особистого збагачення, виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи злочинний характер та значення своїх дій, прикладаючи значну фізичну силу, почав наносити ОСОБА_9 багаточисельні удари руками та ногами, в область голови, тулуба та інших частин тіла, а також використовуючи невстановлений гострий колючого-ріжучий предмет, спричинив останньому, ряд тілесних тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №119 від 27.11.2020 р. настала 12.08.2020 р. проміжку часу між 22 годиною 00 хвилин та 23 годиною 00 хвилин, внаслідок травматичної асфіксії, коли за наявності множинних переломів ребер та руйнування каркасу грудної клітини була різко обмежена її екскурсія, порушена вентиляція легень і виник важкий застій у системі верхньої порожнистої вени.

У подальшому, після спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, подолавши опір останнього, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, обшукавши помешкання квартири потерпілого, заволодів його речами та коштами в сумі 140 гривень та мобільним телефоном марки «Samsung L760» ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 250 гривень з карткою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 .

Обшукавши кишені одягу, в якому потерпілий був одягнений, ОСОБА_7 заволодів двома банківськими картками AT «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , які належали ОСОБА_9 , чим вчинив крадіжку вказаних банківських карток в особистих інтересах.

В подальшому, ОСОБА_7 обшукав кімнати даної квартири, під час чого виявив та заволодів документами останнього, а саме: паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 01.08.1997, серія НОМЕР_5 , закордонний паспорт № НОМЕР_6 виданий 04.12.2019 сектором оформлення документів відділу з питань громадянства, паспортизації, реєстрації, та еміграції Управління ДМС у Чернівецькій області, на прізвище ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я гр. ОСОБА_9 , серія НОМЕР_7 від 01.09.2011 видане Чернівецьким обласним військоматом, картку фізичної особи - платника податків № НОМЕР_8 від 17.05.2002 видана на ім`я ОСОБА_9 .

Крім цього, 12 серпня 2020 року приблизно о 23 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_2 з метою приховати вчинені кримінальні правопорушення, маючи умисел на умисне знищення майна ОСОБА_9 , шляхом підпалу, облив легкозаймистими паливно-мастильними матеріалами предмети, що знаходились в приміщенні квартири у вигляді одягу, виробів з тканини, паперу, полімерних виробів, дерев`яні поверхні дверей та підлоги в трьох різних місцях кімнат квартири та підпалив їх, після чого, умисно, з метою подальшого перешкоджання входу до квартири сторонніх осіб, виявлення трупа ОСОБА_9 та локалізації пожежі, зачинив вхідні двері квартири на ключ, після чого, виконавши, на його думку, всі дії необхідні для закінчення кримінального правопорушення з місця вчинення злочину зник.

Однак, злочинний умисел ОСОБА_7 до кінця доведено не було з причин, які не залежали від його волі, оскільки мешканці будинку АДРЕСА_3 вчасно, виявивши ознаки пожежі у квартирі АДРЕСА_4 даного будинку, викликали працівників УДСНС в Чернівецькій області, які прибувши в короткий проміжок часу, пожежу локалізували.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 прокурор подав заперечення із проханням вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Вважає, що суд, дослідивши зібрані в ході досудового слідства докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи, що мали місце 12 серпня 2020 року та прийшов до обгрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.Вважає вирок суду законним та обгрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не має.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування чи зміни вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та перевіривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.ч.1, 3 ст. 357, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 194 КК України за обставин, викладених у вироку, є вірними, ґрунтуються на доказах, які повно та об`єктивно судом досліджені, і яким надана правильна юридична оцінка.

Обвинувачений ОСОБА_7 у районному суді не визнав винуватість у скоєнні злочинів.

Суд вказав,що показання обвинуваченого під час судового розгляду були непослідовними та ОСОБА_7 їх неодноразово змінював.

Зокрема, в судовому засіданні 09.02.2021 року обвинувачений показав, що був з потерпілим 12 серпня 2020 року близько 21.00 год. на вулиці Головній в м. Чернівці, провів його додому, зайшов в коридор, і під час цього потерпілому телефонував чоловік на ім`я ОСОБА_20 . Перебував у потерпілого приблизно 30 хв. і біля 22 год. покинув квартиру потерпілого.

Дані покази обвинувачений ОСОБА_7 надав безпосередньо в судовому засіданні добровільно, без будь-якого примусу і такі зафіксовані на технічному носії, а тому вони з огляду на положення ст.ст.84, 95 КПК України, є джерелом доказів у цьому кримінальному провадженні та прямо вказують на те, що обвинувачений був знайомий з потерпілим і перебував у нього в помешканні у вечір його вбивства.

Натомість в судовому засіданні 26.05.2022 року обвинувачений показав, що 12.08.2020 року він знайшов на вул. Головній біля вул. Ентузіастів в м. Чернівці телефон і картки потерпілого. Ходив по місту і шукав власника. Біля 22 години прийшов додому і там вже знаходився. Телефон не вимикав, а чекав, щоб хтось зателефонував.

14.08.2020р. йому зателефонувала жінка і попросила принести знайдені речі на базар. У день затримання він йшов на базар, щоб повернути знайдені речі,однак був затриманий. Про смерть потерпілого йому стало відомо вже на слідчому експерименті, під час якого до нього застосовували фізичне і психологічне насильство і змушували себе обмовити.

Показання обвинуваченого, який не визнав винуватість, суд правильно оцінив як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, які судом безпосередньо та повно досліджені.

Так,у суді потерпілий ОСОБА_21 показав,що покійний ОСОБА_9 був його двоюрідним братом. Він часто випивав, але був дуже доброю людиною, тому він підтримував з ним хороші відносини. Йому відомо, що за місцем проживання брата збиралися невідомі йому особи і вживали алкоголь. Ключі від вхідних дверей квартири були у покійного брата, ОСОБА_22 та, можливо, у його племінника. Про смерть брата йому повідомив ОСОБА_22 , десь опівночі, сказав, що брата вбили і підпалили квартиру. У квартиру він зайшов вже після проведення всіх слідчих дій, замок в квартирі був зламаний. В день події свого брата він не бачив.

Згідно протоколу огляду місця події від 13.08.2020 року з таблицями ілюстрацій до нього, слідчим ОСОБА_23 за участю понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та спеціаліста- інспектора-криміналіста ОСОБА_26 13.08.2020 року з періоду часу з 03 год. 40 хв. проведений огляд місця події, а саме: квартири АДРЕСА_5 , в якому описане місце розташування самої квартири та всіх кімнат в квартирі, меблів, речей та предметів, які там знаходились.

Також під час огляду квартири були відібрані та вилучені предмети та речі, в тому числі і марлеві тампони зі змивами, які в ході огляду давали підстави вважати, що на них містяться сліди злочину. (т.1 а.с.36-81).

Долученими до протоколу огляду місця події від 13.08.2020 року фототаблицями підтверджено, що в квартирі потерпілого було виявлено сильну задимленість, підгорілі та обвуглені речі, а також декілька осередків загорання (т.1 а.с.59-80)

Доводи захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події(житла потерпілого),оскільки огляд житла проводився без ухвали слідчого судді, необгруновані.

Як встановлено судом,у даному випадку підставою проведення огляду місця події(житла потерпілого) було повідомлення про пожежу у квартирі,під час гасіння якої виявили труп ОСОБА_9 із ознаками насильницької смерті.

Отже,огляд житла здійснювався як огляд місця вчинення злочину,така дія була невідкладною та не потребувала попереднього дозволу суду.Аналогічна правова позиція висловлена у постановах ККС ВС від 01.02. 2018 року(провадження №51-230км18),від 05.09.2019 року(провадження№51-6828км18)

Потерпілий ОСОБА_13 правомірність проведення огляду місця події житла по АДРЕСА_2 не оспорював.

Свідок ОСОБА_25 показав,що потерпілий ОСОБА_9 був його товаришем, якого він часто відвідував. Коли пожежні потрапили до квартири, то на підлозі кухні вони виявили тіло покійного. Свідок також був присутній при огляді місця події і бачив, що все у кімнаті було обгорілим.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що був присутній під час огляду місця події. Перебував в приміщенні квартири, де було дуже неохайно, не прибрано. В квартирі був запах диму від пожежі.

Із показань у суді свідка ОСОБА_28 вбачається,що він був сусідом покійного ОСОБА_9 12 серпня 2020 року біля 23.44 хв. зателефонував в чергову частину 101, оскільки дружина відчула запах диму з квартири ОСОБА_13 ,яка на 1 поверсі.Вікна та двері квартири були зачинені. Після приїзду пожежно-рятувальної служби вибили вікно з АДРЕСА_1 , проникли всередину та виявили тіло ОСОБА_9 . Після відкриття дверей винесли потерпілого без ознак життя. Сусідка ОСОБА_29 з квартири АДРЕСА_6 йому розповідала, що бачила як увечері ОСОБА_9 заходив з молодим чоловіком до себе в квартиру.

Свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 в суді,кожен окремо, показали, що працюють в пожежно-рятувальній службі.13.08.2020 р. о 00:30 ночі, перебуваючи на чергуванні,виїхали для утилізації пожежі у житловій квартирі. Увійшли у приміщення через вікно, яке виходило на головну дорогу, оскільки вхідні двері були замкнені і вони не змогли відчинити їх. В квартирі було багато диму, однак пожежі як такої не було. Біля вхідних дверей були їх колеги, які намагалися відчинити двері, вони допомагали їм зсередини, але не могли цього зробити, оскільки два замка були замкнені на ключі. Під час перебування в квартирі вони знайшли чоловіка, який лежав на спині на підлозі кухні без жодних ознак життя, на його обличчі була ганчірка. В квартирі виявили декілька осередків загоряння.

Такі ж показання надав свідок ОСОБА_12 ,який також показав,що особисто він зайшов до квартири тільки після того, як тіло чоловіка винесли на вулицю.

Згідно технічного висновку №54/62/02-2020 від 13.08.2020 року про причини пожежі,найбільш імовірною причиною пожежі є підпал.Також зазначено,що вхідні двері від квартири були замкнені на два замки,тоді як було встановлено,що верхній замок потерпілий не використовував раніше.Ключі у квартирі були відсутні,а тому замки були виламані пожежним підрозділом.Дані факти вказують на те,що двері зачинили зовні,забравши ключі(а.с.90-98 т.1)

Викладені вище докази у їх сукупності свідчать,що вхідні двері квартири потерпілого були замкнені ключем зовні,тобто не потерпілим,а іншою особою.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.08.2022 року було встановлено, що біля вхідних дверей під`їзду кв. АДРЕСА_5 знаходилось тіло чоловіка без ознак життя. У протоколі описане місце розташування трупа, одяг, в який він був одягнений та виявлені зовнішні тілесні ушкодження. Тіло направлено в ЧОБСМЕ для встановлення причин смерті. (т.1 а.с.33-35)

Згідно протоколу огляду трупа від 13.08.2020 року(т.1 а.с.82),у приміщенні Чернівецького бюро СМЕ слідчим у присутності понятих за участю експерта оглянуто труп ОСОБА_9 .

Доводи про те,що цей протокол є недопустимим доказом,оскільки не заповнена графа про те,де виявлений труп,безпідставні.Не зазначення цієї інформації не впливає на законність проведеної слідчої дії.На спростування доводів апелянта,підпис участника слідчої дії ОСОБА_33 у протоколі наявний.

З висновку експерта № 703-Х від 04.09.2020 року,яким проводилась експертиза нафтопродуктів та паливно мастильних матеріалів вбачається, що на наданих для дослідження фрагментах матеріалу зі слідами термічного впливу, що містилися в сейф-пакеті № INZ 1099533, і які з постанові поіменовані як вирізи « ... із коврового покриття кімнати №1 біля порогу відкритих дверей, вилученого 13.08.2020 в ході проведення огляду місця події, що проводився за адресою: АДРЕСА_3 ... виявлено сліди змінених дистилятних нафтопродуктів (бензину, гасу, дизельного палива, нафтової оливи), встановити конкретний вид якого не видалось можливим з причин фізико-хімічних змін їх складу та втрати ідентифікуючих ознак( а.с.241 т.1 )

Як встановлено із висновку експерта № 25-П від 04.12.2020 року,який проводив пожежно технічну експертизу, в квартирі АДРЕСА_5 існувало три окремих осередки пожежі, а саме: перший осередок знаходився прямо навпроти входу в друге коридорне приміщення на підлозі між приміщенням кухні та ближньою житловою кімнатою (кімната №1) біля стіни під дерев`яною вішалкою; другий осередок - знаходився на підлозі біля дверей при вході в житлову кімнату (кімната № НОМЕР_9 ), що розташовувалась прямо навпроти входу в друге коридорне приміщення; третій осередок - знаходився в дальній житловій кімнаті (кімната № НОМЕР_10 ), що розташована в правому дальньому куті від входу до другого коридорного приміщення.

Найбільш ймовірною причиною пожежі могло бути занесення стороннього джерела відкритого вогню в пожежне навантаження (одяг, ганчірки, вироби із тканин, папір, полімерні вироби, дерев`яні поверхні дверей та підлоги), яке знаходилось в приміщеннях квартири.

Також на наявних у висновку фотозображеннях видно термічні пошкодження, які були спричинені пожежою (т.1 а.с. 251-267).

Викладені вище докази доводять,що мав місце умисний підпал(про що свідчать три осередки виникнення пожежі),а не самовільне загоряння.

Доводи захисника про недопустимість як доказу висновку судової пожежно-технічної експертизи,яка проводилась по речовинах,вилучених під час огляду місця події житла- без ухвали слідчого судді необгрунтовані з підстав,які уже були наведені вище у цій ухвалі.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показала, що покійний ОСОБА_9 був її сусідом. 12.08.2020 року бачила потерпілого вранці біля під`їзду, він розмовляв з чоловіком. До приїзду пожежників була у дворі і не бачила сторонніх людей. Близько 23.00 години вечора дізналася про обставини події - заглянула у вікно тієї кімнати, де зазвичай спить ОСОБА_9 і побачила там дим.

Такі ж показання надали свідки-сусіди ОСОБА_9 - ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 . ОСОБА_34 також показала,що потерпілий був доброзичливою людиною,однак зловживав спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_22 показав у суді, що покійний ОСОБА_9 був рідним дядьком його друга, і вони разом проживали в нього в квартирі до 2019 року. За період спільного проживання між ними конфліктів не було. Після того, як він переїхав, у квартирі покійного залишилися ще деякі його особисті речі. ОСОБА_9 бачив приблизно за тиждень до цих подій. В 2019 році в квартирі потерпілого ОСОБА_9 були замінені вхідні двері із замками, від яких у нього були ключі. В день події він перебував в с. Магала, Новоселицького району, Чернівецької області. Про пожежу йому повідомила сусідка і він через 20 хвилин був на місці події. Свої ключі він віддав слідчому. Загалом було близько 4-х комплектів ключів від вхідних дверей: перший комплект був у нього, другий у покійного, два інші комплекти перебували у шафі великої кімнати потерпілого ОСОБА_9 . У день цієї події він зателефонував потерпілому ОСОБА_9 , однак через те, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, довго з ним не розмовляв.

Згідно протоколу затримання від 14.08.2020 року у ОСОБА_7 під час затримання та обшуку у присутності понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 вилучені речі,у які він був одягнений -взуття,шорти, футболку, на яких наявні плями бурого кольору.

Також вилучена картка ОСОБА_39 на ім`я ОСОБА_13 ,мобільний телефон Самсунг ІМЕЙ НОМЕР_11 , НОМЕР_12 (т.3 а.с.176)

Як вбачається із протоколу затримання, документів ОСОБА_9 (паспортів,посвідчення учасника бойових дій,тощо) на момент затримання обвинувачений при собі не мав,чим спростовується версія обвинуваченого про те,що він 14.08.2020 року після дзвінка невідомої жінки йшов повертати знайдені у місті речі Капре,однак після виходу із будинку був на вулиці затриманий працівниками поліції.
Такі документи потерпілого були добровільно видані обвинуваченим по місцю його тимчасового проживання пізніше.

Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні показав, що був присутній як понятий під час проведення обшуку у затриманого ОСОБА_7 .У останнього були вилучені особисті речі, слідча дія відбувалася в райвідділі поліції. До обвинуваченого не застосовували ні психологічного впливу, ні фізичного.

Відповідно до власноручно написаної ОСОБА_7 після затримання заяви від 14.08.2020 року,він просив під час конвоювання прослідувати у квартиру за адресою АДРЕСА_7 ,де тимчасово проживав,щоб забрати речі. (т.3 а.с.207)

Згідно протоколу добровільної видачі від 14.08.2022 року, ОСОБА_7 у цій квартирі у присутності понятих ОСОБА_41 та ОСОБА_27 добровільно видав сорочку,у якій був одягнений 12.08.2020 року.На сорочці були наявні плями з речовиною бурого кольору(т.3 а.с.208)

Також у присутності понятих добровільно видав мобільний телефон Самсунг L760», придбаний на ім`я ОСОБА_42 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 та його копію, а також закордонний паспорт ОСОБА_9 № НОМЕР_6 , посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_9 , ідентифікаційний код ОСОБА_9 , рахунок на оплату, копію сертифікату відповідності, які, як пояснив ОСОБА_7 , були викрадені ним 12.08.2020 року у чоловіка по АДРЕСА_1 , де він перебував у гостях з 20 по 21 годину. Будь-яких заяв чи зауважень від учасників цієї слідчої дії не надходило (т.3 а.с.209)

Свідок ОСОБА_43 ,який був присутній у якості понятого при добровільній видачі вказаних вище речей,у районному суді показав, що приймав участь у проведенні слідчої дії в якості понятого при видачі обвинуваченим ОСОБА_7 своїх речей. Обвинувачений передавав поліції всі свої речі добровільно. Із переданих речей він дуже добре запам`ятав сорочку, на якій бачив плями крові.

Доводи захисника про те,що свідок заперечував у суді свою присутність у якості понятого під час добровільної видачі обвинуваченим речей у квартирі неспроможні та спростовуються змістом журналу судового засідання (т.4 а.с.238),а також технічного носія(диск а.с.137 т.5)

Добровільно видане обвинуваченим майно,що належало ОСОБА_9 ,було оглянуте слідчим,про шо свідчать протокол та фототаблиця і долучене до провадження як речові докази(т.3 а. с.38-49)

Згідно висновку судово-імунологічного експерта № 1260 від 11.09.2020 року на сорочці,яку 14.08.2020 року добровільно видав ОСОБА_7 по місцю свого тимчасового проживання,виявлено групи плям бурого кольору невизначеної форми із нечіткими контурами,що місцями зливаються між собою,частково ущільнюють та частково просякають тканину: на лицевій поверхні правої поли,на лицевій поверхні спинки сорочки,на лицевій поверхні лівої поли,на лицевій поверхні правого рукава.
У цих плямах та помарках знайдено кров людини та виявлено антиген А, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові А, наприклад ОСОБА_42 , ОСОБА_7 , а у випадку змішування крові від цих двох осіб одночасно

(а.с. 215-218 т.1)

Відповідно до висновку експерта № СЕ/109/12/3-422МГ/20 від 30.11.2020 року,яким проводилась молекулярно генетична експертиза, генетичні ознаки слідів крові, виявлених на вирізці із сорочки, права пола (об`єкт №1) та вирізці із сорочки, ліва пола (об`єкт №2), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т.2 а.с. 265-277).

Згідно висновку експерта імунолога за № 1258 від 11.09.2020 року ,на вилучених у ОСОБА_7 під час затримання у порядку ст.208 КПК України чоловічих шортах та чоловічих шльопанцях виявлено групи помарок бурого кольору.

Зокрема,на шортах:на лицевій поверхні правої штанини спереду ,на лицевій поверхні лівої штанини спереду.
-на чоловічих шльопанцях: на лицевій поверхні правого шльопанця на лівій боковій поверхні,на лицевій поверхні заднього хлястика правого шльопанця,на підошві правого шльопанця безпосередньо біля носка.

У цих плямах та помарках знайдено кров людини та виявлено антиген А, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові А, наприклад ОСОБА_42 , ОСОБА_7 , а у випадку змішування крові від цих двох осіб одночасно

(т.1 а.с.220-222)

Відповідно до висновку експерта № СЕ/109/12/2-421МГ/20 від 15.12.2020 року,яким проводилась молекулярно генетична експертиза, генетичні ознаки слідів крові на вирізці з чоловічих шортів, права штанина спереду (об`єкт № 2) (у висновку експерта Чернівецького ОБ СМЕ від 11.09.2020 № 1258 об`єкт № 3) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме-зразка букального епітелію ОСОБА_7 та зразка крові ОСОБА_9 (т.2 а.с.212-224)

Згідно висновку експерта № СЕ/109/12/2-423МГ/20 від 15.12.2020 року,яким проводилась молекулярно генетична експертиза,генетичні ознаки слідів крові,виявлених на сандалі на праву ногу(у висновку експерта Чернівецького ОБ СМЕ №1258 від 11.09.2020 року об`єкти №5,6,7) збігаються між собою,збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7

(т.2 а.с.229-237).

Викладеним спростовується позиція обвинуваченого про те,що він витер випадково знайдені у місті речі,що належали ОСОБА_13 ,які були забруднені якоюсь речовиною, об холошву своїх шортів, оскільки кров ОСОБА_9 була виявлена у різних місцях також на іншому одязі обвинуваченого,а саме- на сорочці та сандалях,і походження цієї крові він пояснити не зміг.

Виявлення крові ОСОБА_9 на правому сандалі обвинуваченого узгоджується із встановленими судом обставинами,за яких ОСОБА_7 умисно,з метою позбавлення життя,наніс багаточисельні удари потерпілому ногою по тілу.

Відповідно до висновку комісії судово-медичних експертів №119 від 27.11.2020 року, на тілі трупа гр. ОСОБА_9 виявлено значну кількість тілесних ушкоджень на тілі та голові,що класифіковані як легкі тілесні ушкодження,середньої тяжкості тілесні ушкодження,що виникли(окрім синців у верхній третині лівої гомілки по передній поверхні; на тильній поверхні правої кисті) відносно незадовго до моменту настання смерті, від дії тупих твердих предметів, або ударів об такі,а також від дії якогось гострого колючого предмету та не мають будь-якого причинного зв`язку з фактом настання смерті.

Також виявлені синці: в кількості 3-х; на грудині по центру; по пригрудинній лінії зліва у проекції 4-го ребра, в кількості 2-х; по пригрудинній лінії зліва, в проекції 7-го ребра; по під паховій лінії зліва, в проекції 6-го ребра, в кількості 3-х; по середньо-ключичній лінії справа, в проекції 7-го ребра, в кількості 2-х; по середньо-ключичній лінії справа, в проекції 10-го ребра, розмірами 6,0x4,0 см. Переломи тіла грудини в 3-му міжреберному проміжку, ребер зліва: 3-тє по середньо-ключичній лінії; 4-те по передньо-підпаховій лінії та середньо-підпаховій лініях; 5-те по передньо-підпаховій лінії; по пригрудинній лінії, 6-те по передньо-підпаховій лінії; 7-ме по передньо-підпаховій лінії; 8-ме по передньо-підпаховій; 9, 10 по середньо-підпаховій лінії; 11-те по лопатковій лінії; 11, 12 по прихребтовій лінії; справа: 2, 3, 4, 5, 6, 8 по середньо-ключичній лінії; 7-ме по передньо-підпаховій лінії, та середньо-підпаховій лінії; 8-ме по середньо-підпаховій лінії; 9, 10 по середньо-підпаховій лінії.

Дані тілесні ушкодження виникли відносно незадовго до моменту настання смерті, від стискаючої дії грудної клітки в передньо-задньому напрямку. Розмежування вищевказаних тілесних ушкоджень за ступенем важкості не є доцільним, оскільки вони виникли під час одного травматичного процесу. Всі разом, як такі, що викликали загрозливий для життя стан, а у подальшому і смерть, за ознакою «небезпека для життя» належать до тяжких тілесних пошкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті.

Експерти також встановили,що згідно результатів первинної судово-медичної експертизи смерть гр. ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в проміжку часу 17:00-19:00 год від компресійної механічної асфіксії, внаслідок стискання грудної клітки в передньо-задньому напрямку. Однак, при проведенні дійсної експертизи, за відсутності у матеріалах кримінального провадження даних щодо перебування тіла гр. ОСОБА_9 «під тиском» між двома поверхнями, важкими предметами або будь-чим, що різко обмежувало б дихальні рухи грудної клітини, комісія експертів приходить до висновку, що смерть гр. ОСОБА_9 настала внаслідок травматичної асфіксії, коли за наявності множинних переломів ребер та руйнування каркасу грудної клітини була різко обмежена її екскурсія, порушена вентиляція легень і виник важкий застій у системі верхньої порожнистої вени.

Час настання смерті у випадку гр. ОСОБА_9 міг бути визначеним за даними щодо температури тіла трупа на момент початку розтину та реакцією трупних плям на тиснення. На початок розтину температура тіла (в ампулі прямої кишки) становила 29°С, а трупні плями бліднули при тисненні на них пальцем і відновлювали своє забарвлення через 11 хвилин.

Грунтуючись на таких даних, а також враховуючи обставини випадку (труп було виявлено в осередку пожежі, випадок мав місце в теплу пору року) можна припустити, що смерть гр. ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в проміжку часу між 22:00 та 23:00 год.

Тілесні ушкодження, виявленні на тілі гр. ОСОБА_9 виникли зажиттєво, внаслідок дії не менш як 20 (двадцяти) травмуючих дій твердих тупих предметів.

Приймаючи до уваги характер, локалізацію та масивність тілесних ушкоджень на лі гр. ОСОБА_9 внаслідок яких настала його смерть, комісія експертів прийшла до висновку, що для їх виникнення мала бути прикладена значна фізична сила, тому у даному випадку не виключається можливість їх виникнення і внаслідок удару (ударів) кулаком (кулаками) руки, взутою ногою, від здійснення стрибка, придавлення коліном, тощо.

Беручи до уваги те, що ушкодження на тілі гр. ОСОБА_9 розташовані на різних поверхнях тіла, слід вважати, що під час спричинення підекспертному тілесних ушкоджень взаємне розташування його тіла та тіла нападника могло неодноразово змінюватись і не може бути аргументовано визначеним в станом на певний момент події.

(т.1 а.с. 109-121).

Під час судового розгляду експерт ОСОБА_14 показав, що проводив судово-медичну експертизу №576.Ним були встановлено,що смерть потерпілого настала поступово, спочатку відбувалося порушення дихання через здавлювання вагою (компресія). У крові потерпілого не було виявлено карбоксигемоглобіну,тобто під час пожежі потерпілий вже був мертвий. Час смерті потерпілого він визначав згідно методичних рекомендацій, які вказані у висновку, тобто за трупними плямами, трупним закляканням всіх м`язів і температурою тіла.

У суді експерт ОСОБА_11 , який приймав участь у проведенні комісійної судово-медичної експертизи №119, показав,що під час проведення експертизи комісією встановлений проміжок часу, протягом якого настала смерть потерпілого. Точний час смерті визначити неможливо. При визначенні часу настання смерті експерти виходили із своїх досліджених та встановлених позицій часу настання смерті. Було враховано зміну кольору трупних плям,теплу пора року та те,що зниження температури тіла було незначним. У даному випадку переломи ребер були нетиповими для отримання внаслідок штучного дихання.Коли людині завдають удари ногами по ребрах, то окрім переломів наявними є ще й синці на тілі, оскільки здійснюється суттєва компресія. Смерть потерпілого від вживання алкоголю виключається у даному випадку.

Суд обгрунтовано надав критичну оцінку висновку СМЕ №576 від 30.09.2020 року про те,що смерть ОСОБА_9 могла настати 12.08.2020 року у проміжку часу 17:00 -19:00 год.

Судова колегія враховує,що відповідно до ст.94 КПК України висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, а тому підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

При цьому суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судова колегія вважає, що висновком комісійної судово-медичної експертизи за № 119 від 29.10.2020 року ,який належним чином вмотивований, підтверджено, що смерть ОСОБА_9 настала між 22.00 та 23.00 год. 12.08.2020 року

При визначенні часу смерті експертами була врахована температура тіла трупа на момент початку розтину,реакцію трупних плям на тиснення,а також обставини випадку( труп було виявлено в осередку пожежі та даний випадок мав місце в теплу пору року)

Такий висновок узгоджується із показаннями у суді свідка ОСОБА_44 ,яка бачила потерпілого 12 серпня 2020 року приблизно біля 18 год.,і на цей час він був ще живий,а також показаннями у судовому засіданні 09.02.2021 року самого обвинуваченого, який підтвердив, що перебував у помешканні разом із потерпілим десь до 22 години.

Окрім того,свідок ОСОБА_22 показав,що телефонував потерпілому у день події,а обвинувачений у судовому засіданні 09.02.2021 року показав,що під час його перебування у квартирі ОСОБА_9 останньому близько 21 год телефонував чоловік на ім`я ОСОБА_20 .

Викладене узгоджується із даними геолокації телефону потерпілого(т.3 а.с.75)

Свідок ОСОБА_45 в суді показав, що працює на ринку «Головний» в м. Чернівці. В день, коли сталася подія, до нього заходив потерпілий ОСОБА_9 ,будь-яких тілесних ушкоджень у нього не було.Конфліктних ситуацій потерпілий не мав, оскільки він був доброю та неконфліктною людиною.

Як зазначено у висновку комісійної СМЕ №119 від 27.11.2020 року,згідно даних судової токсикологічної експертизи у крові ОСОБА_9 карбоксигемоглобін не виявлено(а.с.115 т.1)

Відсутність чадного газу у крові ОСОБА_9 підтвердив у суді експерт ОСОБА_14 .

Викладене свідчить,що під час задимлення ОСОБА_9 уже не дихав та його смерть настала до вчинення умисного підпалу і виникнення пожежі.

Викладені докази спростовують версію обвинуваченого про те,що потерпілий на момент приїзду пожежно-рятувальної служби був живий та йому не була надана професійна допомога.

Оскільки висновок комісійної СМЕ повністю узгоджувався із дослідженими судом іншими доказами,суд обгрунтовано прийняв його у основу обвинувального вироку та не вбачав підстав для призначення повторної комісійної експертизи,на чому наголошує сторона захисту.

Посилання обвинуваченого на те,що тілесні ушкодження,виявлені у потерпілого,могли бути наслідком ДТП є голослівними,оскільки доказами не підтверджені.Жодних даних,що мала місце ДТП 12.08.2020 року,у якій міг бути потерпілим ОСОБА_9 у справі немає.

Твердження обвинуваченого,що у квартирі потерпілого у вечір убивства імовірно були інші,не встановлені слідством особи,із якими ОСОБА_13 вживав спиртне та які могли його вбити є припущенням,яке не грунтується на жодних доказах.

Суд першої інстанції правильно надав критичну оцінку показам свідка ОСОБА_46 , який є власником помешкання, де проживав обвинувачений. У показаннях в суді щодо часу, коли обвинувачений повернувся додому, свідок зіслався на те, що між ними була домовленість,згідно якої обвинувачений повинен приходити не пізніше 23 години вечора.Також показав,що ОСОБА_7 прийшов 12.08.2020 року десь о 22.30 год., але через годину виходив за сигаретами та повернувся через 15 хв.

Разом із тим,із наявних у справі скріншотів із камер відеоспостереження вбачається, що обвинувачений в період часу з 01.21 год. до 01.59 год. 13.08.2020 року не знаходився за місцем свого та свідка ОСОБА_10 проживання,оскільки перебував у місті,користувався банкоматом,придбавав товари у магазині,тощо(а.с.190-202 т.1).

Викладене свідчить про неправильність зазначення свідком ОСОБА_47 часу,коли обвинувачений повернувся додому.Окрім того,свідок вказав, що на годинник він не звернув уваги.

За таких обставин покази свідка ОСОБА_46 не спростовують причетності ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_9 .

Як вбачається із протоколу слідчого експерименту,який проводився із підозрюваним 15.08.2020 року, ОСОБА_7 на місці відтворив обставини,які відбулись 12.08.2020 року з участю його та ОСОБА_9 .

Слідчий експеримент проведений у відповідності з положеннями ст.ст.223,240 КПК України,у присутності двох понятих,спеціаліста,за участю захисника обвинуваченого,у присутності та з дозволу потерпілого ОСОБА_21 .

За наслідками слідчого експерименту складений протокол із дотриманням вимог ст.ст.104,240 ч.6 КПК України,який підписаний усіма учасниками слідчої дії,у тому числі обвинуваченим та його захисником ОСОБА_6 без жодних зауважень чи застережень.

Перебіг цієї слідчої дії зафіксований відеозаписом,який долучений до протоколу та був безпосередньо досліджений судом(т.216-220 т.3)

Як свідчить відеозапис,обвинувачений під час слідчого експерименту показав місце біля ринку,де близько 20 год. 12.08.2020 року зустрівся із потерпілим,якого раніше не знав.Також показав дорогу,якою разом із потерпілим йшли до квартири останнього від ринку приблизно 5 хв.

Також показав,де знаходиться квартира потерпілого.

Перед тим,як зайти у квартиру,обвинувачений показав розташування кімнат та кухні у квартирі,що потім повністю відповідало реальній обстановці.

Після заходу у квартиру обвинувачений показав місце,де потерпілий залишив ключі(у кухні на столику)

На кухні квартири показав,де сидів він,а де потерпілий.

Потім показував магазин,до якого виходив,щоб за гроші потерпілого придбати спиртне,яке разом із ОСОБА_13 розпивали.

Також показував місце,де декілька разів вдарив потерпілого та де він упав,відтворював механізм нанесення ударів та падіння.

У ході слідчого експерименту обвинувачений показав також місце,де після нанесення потерпілому ударів зі столу взяв 140 грн.,телефон та документи потерпілого,а також картки,які виднілись із карману потерпілого.

Показував,де взяв ключі,якими зачинив двері.

Також показував дорогу,якою йшов від квартири потерпілого після злочину та місце,де викинув ключі(неподалік ринку)

Окрім того,показав банкомати у місті,із яких за допомогою викрадених у ОСОБА_13 банківських карток намагався знати кошти. При цьому повідомив пінкод однієї із карток- НОМЕР_13 , який був написаний на клаптику паперу,що знаходився біля документів,які він викрав у потерпілого.

Такі обставини потім,у ході досудового розслідування,були підтверджені відеозаписами із камер відеоспостереження(протокол огляду відеозаписів від 18.10.2020 року(а.с.189-202 т.1) ,а також виписками по картковому рахунку(т.3 а.с.123,126) про те,що 13.08.2022 року о 01-47 год відбувся запит балансу по картці ОСОБА_13 ,яка була добровільно видана обвинуваченим після затримання.При цьому,без обізнаності щодо пінкоду скористатись картою неможливо.

Відтворені обвинуваченим на місці деталі не могли бути відомі працівникам поліції,однак із ними була добре обізнана особа,яка безпосередньо вчинила злочини,тобто ОСОБА_7 .

Обставини,які відтворив обвинувачений під час слідчого експерименту, повністю узгоджуються із фактичними обставинами провадження,оскільки квартира потерпілого на момент приїзду пожежно-рятувальної служби для гасіння пожежі дійсно була замкнена зовні та ключі були відсутні,у ній на підлозі кухні на спині виявили тіло потерпілого із ознаками насильницької смерті,і ОСОБА_13 на момент підпалу квартири уже був мертвий,а майно потерпілого,яким незаконно заволодів ОСОБА_48 ,було потім саме у обвинуваченого виявлене.

Невизнання ОСОБА_7 того,що саме він напав та умисно вбив ОСОБА_9 ,заволодівши його майном та підпалив квартиру є способом захисту від обвинувачення з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Доводи сторони захисту,що під час слідчого експерименту та перед ним чинився тиск працівниками поліції на обвинуваченого голослівні,оскільки зміст відеозапису свідчить,що ОСОБА_7 вільно та спокійно показував на місці обстановку вчинення ним злочинів,був обізнаний із обстановкою у квартирі іще до того,як туди зайшов разом із працівниками поліції,вільно орієнтувався у квартирі потерпілого,показував на деталі,які не могли бути відомі особі,яка непричетна до цих злочинів.

Під час слідчого експеримент постійно був присутній адвокат обвинуваченого та поняті.

Як свідчить відеозапис,слідчий у процесі слідчої дії та під час її закінчення неодноразово з`ясовував у обвинуваченого та захисника,чи наявні заперечення або зауваження до ходу слідчого експерименту,чи інші зауваження,однак ні обвинувачений ні захисник такий зауважень не мали.

Доводи обвинуваченого про вчинення на нього тиску працівниками поліції перевірялись під час досудового розслідування у кримінальному провадженні,яке було порушене за заявою ОСОБА_7 .

Згідно наданого прокурором під час апеляційного розгляду витягу із ЄРДР кримінальне провадження №0000023 за ст.365 ч.2 КК України за заявою ОСОБА_7 про незаконне застосування щодо нього працівниками поліції фізичної сили було закрите 15.08.2022 року на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу освідчення від 14.08.2022 року(т.3 а.с.180) будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 не було виявлено.

Отже,протокол слідчого експерименту,який містить ознаки відтворення дій,обстановки,обставин події правильно прийнятий судом у сукупності з іншими доказами в основу обвинувального вироку(і це відповідає правовій позиції ККС ВС,викладеній у постанові об`єднаної палати ККС ВС у провадженні№51-6070кмо19)

Доводи сторони захисту про недопустимість цього доказу із викладених вище підстав є необгрунтованими.

Як свідчать дані геолокації мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_7 , останній дзвінок 12.08.2020 року він здійснив о 21-25 у зоні дії базової станції,розташованої по АДРЕСА_8 ,що підтверджує його показання у суді 09.02.2021 року про перебування у квартирі потерпілого до 22 години.(т.3 а.с.80)

Необхідно звернути увагу,що 12.08.2020 року до 21.25 год. ОСОБА_7 здійснив більш як 200 дзвінків,тоді як після цього аж до 13.08.2020 року до 12:39 год. жодної активності його телефону у мережі не зафіксовано,що узгоджується із подією та часом вчинення злочину.(т.3 а.с.76-80)

Натомість телефон потерпілого ОСОБА_9 був активний у зоні дії базової станції по АДРЕСА_8 , тобто знаходився по місцю проживання потерпілого та о 20:32 12.08.2020 року зафіксований вхідний дзвінок на телефон потерпілого та телефонна розмова тривалістю 52 сек.(т.3 а.с.75).

Викладене узгоджується із показаннями обвинуваченого у суді 09.02.2021 року про те,що у його присутності потерпілий 12.08.2020 року увечері у своїй квартирі розмовляв по телефону та показами свідка Винту,який увечері розмовляв із потерпілим(дані геолокації т.3 а.с.75),тобто потерпілий у цей час іще був живий.

Викладені докази спростовують показання обвинуваченого про те,що він знайшов телефон потерпілого та переніс по місцю свого проживання по АДРЕСА_7 ,яке знаходиться у зоні дії зовсім іншої базової станції. Окрім того,обвинувачений,всупереч зазначеним вище доказам, заперечував,що по телефону потерпілого після того,як він його знайшов,здійснювались розмови,що також свідчить про направдивість його показань.

Згідно довідок Чернівецької обласної психіатричної лікарні №3519 від 20.08.2020 року та КНП «Вижницька районна лікарня» від 21.08.2020 року ОСОБА_7 на обліках у лікарів психіатрів не перебував(а.с.251,254 т.3)

У відповідності до висновків судово-психіатричних експертів № 514 від 18.08.2020 року та №203 від 19.04.2022 року ОСОБА_7 на даний чає ознак психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, як свідчать матеріали кримінального провадження та дані теперішнього психіатричного обстеження, підекспертний ОСОБА_7 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. (т.3 а.с. 263-264,т.5 а.с.204-206).

Враховуючи те, що наведеними вище висновками були надані вичерпні відповіді щодо психічного стану ОСОБА_7 та не було встановлено підстав для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, а також експерти не вказували на необхідність стаціонарного обстеження обвинуваченого, суд ухвалою від 26.05.2022 року обгрунтовано відмовив обвинуваченому у проведенні стаціонарної судової психіатричної експертизи ( т.5 а.с.238-239) ,а тому доводи обвинуваченого в цій частині також необгрунтовані.

Викладені вище докази поза розумним сумнівом доводять,що ОСОБА_7 вчинив розбійний напад на потерпілого з метою заволодіння його майном,під час якого умисно вбив ОСОБА_9 із корисливих мотивів,заволодівши коштами,мобільним телефоном,а також його офіційними документами та з метою приховати злочини і знищити майно умисно підпалив квартиру потерпілого.

Наведені у апеляційних скаргах доводи таких висновків не спростовують.

Отже,підстав для скасування вироку та закриття провадження із реабілітуючих обвинуваченого підстав судова колегія не вбачає

Обвинуваченим у апеляційній скарзі не наведено передбачених законом ч.3 ст.404 КПК України-підстав для повторного дослідження зазначених ним у клопотанні письмових доказів та допиту усіх свідків.

Захисник у апеляційній скарзі не заявляв клопотань про дослідження доказів і не посилався на необхідність їх дослідження.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7 не наведено передбачених ст.415 КПК України у взаємозв`язку із ч.2 ст.412 КПК України підстав для призначення нового судового розгляду і таких підстав не вбачає судова колегія.

Отже, апеляційні скарги сторони захисту не підлягають задоволенню.

Як свідчить протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 23.12.2020 року,під час виконання вимог ст.290 КПК України обвинувачений та його захисник надана можливість ознайомитись із зібраними у ході досудового розслідування матеріалами.

У протоколі обвинувачений власноручно вказав,що із матеріалами кримінального провадження в 3-х томах,у тому числі із відеоматеріалами, він повністю ознайомлений.

Такий же запис здійснив власноручно захисник.

(а.с.303 т.3)

Під час судового розгляду у суді першої інстанції обвинуваченому за його клопотанням було повторно надано судом матеріали кримінального провадження у 3-х томах для ознайомлення.Згідно заяви ОСОБА_7 від 26.10.2021 року підтверджено,що він ознайомився із матеріалами кримінального провадження повністю(т.5 а.с.113)

Окрім того,за клопотанням обвинуваченого йому районним судом 09.11.2021 року були надіслані усі копії відеозаписів,наявних у матеріалах кримінального провадження(т.5 а.с.119)

Під час розгляду у апеляційній інстанції обвинувачений за його клопотанням був ознайомлений із 4-6 томами кримінального провадження.

Отже,право обвинуваченого на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та отримання копій документів не порушене.

При призначенні обвинуваченому покарання районний суд дотримався вимог ст.65-67 КК України та врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, два з яких є особливо тяжкими.

Також суд врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі корисливих тяжких злочинів,відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Після звільнення ОСОБА_7 на шлях виправлення не став та в період не знятої і не погашеної судимості вчинив нові,у тому числі особливо тяжкі, злочини,внаслідок яких настала смерть людини.

Отже належних для себе висновків обвинувачений не зробив та на шлях виправлення не став.

Згідно характеристики, наданої Вашківецьким міським головою, ОСОБА_7 не приймає участі у громадському житті міста. Притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта за № 203 від 19.04.2022 року, ОСОБА_7 ознак психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд не встановив обставин, які би пом`якшували покарання обвинуваченого.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнав рецидив злочинів та вчинення злочину із особливою жорстокістю.

Судова колегія вважає,що необхідно виключити із вироку посилання на обтяжуючу покарання обставину-вчинення злочину із особливою жорстокістю,оскільки така є кваліфікуючою ознакою складу злочину,передбаченого ч.2 ст.115 КК України та у випадку її встановлення дії обвинуваченого були би кваліфіковані за цією ознакою. Достатніх доказів того,що злочини були вчинені із особливою жорстокістю у вироку не наведено і мотивування таких висновків вирок не містить.

Отже,суд вважає за необхідне вийти за межі апеляційних вимог відповідно ст.404 ч.2 КПК України,оскільки цим не погіршується становище обвинуваченого та змінити вирок відповідно до ст.ст.408,413 КПК України.

Призначене ОСОБА_7 покарання в межах санкцій відповідає особі обвинуваченого та ступеню фактичної тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, тому підстав для пом`якшення покарання судова колегія не вбачає і таких не наведено у апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,413,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити із вироку посилання на обтяжуючу покарання обставину-вчинення злочину із особливою жорстокістю.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3