ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/2734/22 Номер провадження 11-кп/814/1317/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
перекладач ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів- до 28 липня 2022 року з одночасним визначенням розміру застави у сумі 20 010 050 грн. обвинуваченим: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець провінції Шаньдун, громадянин Китайської Народної Республіки, освіта вища, неодружений, керівник громадської організації «Український центр управління освітою та науковими технологіями», кандидат психологічних наук (завершив аспірантуру ХНУ ім.В.Каразіна, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114 КК України.
Приймаючи вказане рішенння суд врахував: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_17 інкримінованого йому кримінального правопорушення, ризиків, передбачених п.п. 1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились; тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_16 , а також неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 , просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2022 та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вказує, що зазначена ухвала є незаконною, оскільки було порушено право обвинуваченого на захист через нездійснення перекладу клопотання про продовження строку тримання під вартою на китайську мову та не забезпечення якісного перекладу судового процесу та слідчих дій, оскільки ОСОБА_16 певний час проживає на території України, але в повній мірі не володіє державною мовою.

Зазначає про відсутність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Звертає увагу, що судом в мотивувальній частині не було зазначено підстав про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про переклад клопотання слідчого та залучення перекладача під час судового розгляду.

12.07.2022 на адресу Полтавського апеляційного суду надійшло доповнення до апеляційної скарги від адвоката ОСОБА_11 , яке під час судового розгляду не розглядалося, за ініціативи захисників, в зв`язку з економією часу, які виявили бажання надати всі пояснення в судовому засіданні усно.

Перевіривши матеріали провадження, заслухавши доводи захисників, обвинуваченого ОСОБА_7 , пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

У відповідності до ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст.394 КПК України зазначені вище ухвали суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 422-1 КПК України апеляційні скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, розглядаються не пізніш як через три дні після їх надходження до суду апеляційної інстанції.

Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Зважаючи на те, що захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, розгляд апеляційної скарги на ухвалу Дзержинського районного суду м. м.Харкова від 30.05.2022 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_14 постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, на підставі ч.4 ст. 422-1 КПК України проводиться за участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Враховуючи все вищевказане суд встановив, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як застосування, так і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі наявність ризиків, які давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_16 може здійснити дії, передбачені п.1,2,3,4, ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Посилання захисників на те, що наведені прокурором ризики є недоведеними, не можуть бути визнані безумовними підставами для скасування ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 30.05.2022.

Колегія суддів, дійшла висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з достатньою повнотою та об`єктивністю дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.1,2,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України та навів мотиви, з яких прийняв оскаржуване судове рішення.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що на розгляді в Дзержинському районному суді м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0000073 від 06.04.2021 за обвинуваченням громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.
ОСОБА_19 обвинувачується у передачі або збиранні з метою передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю, тобто у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, з конфіскацією майна або без такої.

Отже, доводи апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків, передбачених п.1,2,4,5 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у повній мірі досліджені обставини, за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_20 у, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення- обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, дані про його особу: громадянин Китайської Народної Республіки, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність ризиків, передбачених п.1,2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження, у зв`язку з чим не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги.

Одночасно, продовживши обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, суддя з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків передбачених п.п.1,2,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, визначив заставу 20 010 050 гривень і , враховуючи ч.6 ст.182 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити без змін визначений суддею розмір застави.
Приймаючи до уваги відсутність будь-яких порушень норм КПК України з боку суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_21 ОСОБА_4