Номер провадження: 11-сс/813/573/22
Номер справи місцевого суду: 946/880/21 1-кс/946/44/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 18.03.2022 якою в межах кримінального провадження №0000045 від 25.01.2021 стосовно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рені Одеської обл., громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000045 від 25.01.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 08.05.2022, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, врахувавши тяжкість інкримінованих правопорушень та особу підозрюваного, послався на те, що підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою та існують ризики, передбачені ст. 117 КПК України, водночас стороною обвинувачення не доведено існування ризику зокрема незаконного впливу на свідка і потерпілого, та стороною обвинувачення не доведено, що застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою з огляду на такі обставини:
- підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджена сукупністю доказів, які були зібрані органом досудового розслідування;
- підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування та суду. З матеріалів провадження, а саме рапортів співробітників поліції вбачається, що органами досудового розслідування вживалися заходи щодо виклику ОСОБА_8 за місцем мешкання до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. В подальшому повідомлення про підозру було направлено на адресу ОСОБА_8 . Надалі, слідчим суддею Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та у той же день його було оголошено у розшук.
- слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний веде антисоціальний спосіб життя, перебуває у тісних відносинах з особами, які притягувалися до кримінальної відповідальності, не працює та єдиним способом заробітку для нього є вчинення аналогічних злочинів;
- у вказаному провадженні існують ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 18.03.2022 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань №22» на строк до 60 днів.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Приписами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурор не оскаржував обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що на теперішній час підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України є обґрунтованою.
Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно із приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
На переконання апеляційного суду у вказаному провадженні існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, який обумовлений тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.
Апеляційний суд приймає до уваги посилання прокурора відносно того, що ОСОБА_8 був оголошений у розшук, водночас зауважує, що з матеріалів провадження вбачається, що інкриміновані злочини були вчинені 03.10.2020, тоді як за кордон підозрюваний виїхав 25.02.2022, тобто майже через 5 місяців, а на момент реєстрації повідомлення про злочин потерпілий вказував на ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила щодо нього протиправні дії.
Натомість, повідомлення про підозру датоване 02.02.2022, однак не було вручене в установленому законом порядку до моменту виїзду ОСОБА_8 закордон. Водночас, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді відносно того, що кордон України ОСОБА_8 перетнув офіційно та з моменту його повернення до України - 04.03.2022 ним не вчинялися жодні дії, які б свідчили про намагання ухилитися від органів досудового розслідування, вчинення нового злочину чи незаконного впливу на свідків чи потерпілого у цьому провадженні.
Посилання прокуратора про те, що підозрюваний ОСОБА_8 веде антисоціальний спосіб життя, перебуває у тісних відносинах з особами, які притягувалися до кримінальної відповідальності апеляційний суд сприймає критично, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами.

Натомість, апеляційний суд звертає увагу на те, що підозрюваний свою провину у вчиненні інкримінованих злочинів частково визнає, не порушує встановлені оскаржуваною ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обов`язки та з`явився в судове засідання апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора; має постійне місце реєстрації та проживання та міцні соціальні зв`язки, зокрема, одружений та має на утриманні малолітню дитину.

Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_8 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Водночас, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведеного ризику можливого його переховування від органів досудового розслідування та суду, а також особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є законним та обґрунтованим.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 18.03.2022, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.1 ст. 122 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 08.05.2022, із покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4