Справа № 755/2003/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004541 від 23.12.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно різноробочим в м`ясному цеху, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.10.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У ОСОБА_3 , який 29.10.2021 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст.309 КК України, в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін, без мети подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропних речовин, ОСОБА_3 , будучи 29.10.2021 засудженим вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст.309 КК України реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, через мережу інтернет знайшов сайт на якому було розміщено оголошення про продаж психотропних речовин, та замовив психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін, вартість якої складала 300 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 пішов до найближчого платіжного терміналу, та за його допомогою перерахував на вказаний невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), грошові кошти в сумі 300 грн. після, чого ОСОБА_3 отримав повідомлення, в якому було вказано адресу, де знаходиться незаконно придбана психотропна речовина - амфетамін, а саме біля клумби, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 3. Після цього, з метою вчинення умисного злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням без мети збуту психотропних речовин, ОСОБА_3 направився за вказаною адресою де відшукавши згорток з речовиною білого кольору, помістив його до правої кишені куртки в яку був одягнутий та став незаконно зберігати при собі, психотропну речовину - амфетамін.

В подальшому, 23 грудня 2021 року, за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 5-Б, приблизно о 13 годині 00 хвилин, працівниками поліції був виявлений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі згорток із речовиною білого кольору всередині, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін. В подальшому, під час проведення огляду місця події, в період часу з 14 години 10 хвилин до 14 години 13 хвилин, ОСОБА_3 добровільно надав для вилучення працівникам поліції згорток із речовиною білого кольору всередині, що містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін, масою 0,239 г, яку ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/63050-НЗПРАП від 27.01.2022:

1. Надана на дослідження волога порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено.

2. Надана на дослідження волога порошкоподібна речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Маса амфетаміну в речовині становить 0,239 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, якими підтвердив вище викладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно через мережу інтернет знайшов сайт на якому було розміщено оголошення про продаж психотропних речовин, та за 300 грн. замовив амфетамін для власного вжитку, кошти за який перерахував через найближчий термінал на вказаний невідомою йому особою рахунок, після чого отримав повідомлення з адресою, де знаходиться психотропна речовина - амфетамін, а саме біля клумби, за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 3, де він в подальшому забрав згорток з речовиною білого кольору та помістив його до кишені куртки. В подальшому, за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 5-Б, був затриманий працівниками поліції та під час проведення огляду місця події, добровільно надав для вилучення працівникам поліції цей згорток.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, за вище встановлених обставин.
При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого,тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, не є інвалідом І та ІІ групи, працюючий не офіційно різноробочим, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, його вік, стан здоров`я, спосіб життя (не одружений); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 309 КК України у виді позбавлення волі із урахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2021 року із застосуванням ст. 71,72 КК України.

Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності (за відсутності вмотивованого клопотання), звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень) як ним самим так і іншими особами.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не обирався.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2021 року і остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Запобіжний захід не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-21/63050-НЗПРАП від 27.01.2022 року в сумі 1372,96 грн.

Речові докази у кримінальному проваджені - Білий паперовий конверт з висновком експерта СЕ-19/111-21/63 050-НЗПРАП, в середині якого наркотична речовина «амфетамін», масою 0,239 г, переданий на зберігання в камеру речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя