ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1070/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2022 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши судове засідання у режимі відеоконференції в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 000005 від 21.01.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, уродженця м. Юксекова провінції Хаккяр Турецької Республіки, з середньою освітою, зі слів проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Турецької Республіки, уродженця м. Юксекова провінції Хаккяр Турецької Республіки, з середньою освітою, зі слів проживаючого

за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 305 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

перекладач ОСОБА_9 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5

встановив:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває означене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків застосованого до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, експерта і спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, у зв`язку із воєнним станом значно збільшились можливості для того щоб покинути територію України.

Захисник заперечував щодо клопотання прокурора, зазначивши про те, що останнім не вірно зазначено конкретного строку на який продовжується тримання під вартою, розміру застави, а також не враховано того, що обвинувачені частково визнають свою винуватість і наміру покидати територію України не мають.

Також захисник просив суд визначити 200 прожиткових мінімумів доходів громадян як альтернативу триманню під вартою з можливо подальшим зарахуванням цих коштів на рахунок Збройних Сил України.

Обвинувачені підтримали позицію захисника.

Прокурор з урахуванням того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів заперечував щодо визначення розміру застави.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши письмові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.02.2022 до ОСОБА_11 та ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.04.2022 включно. Відтак, строк який визначений ч. 1 ст. 197 КПК та даною ухвалою, стосовно обвинувачених закінчується 14.02.2022.

Суд звертає увагу, що судовий розгляд означеного кримінального провадження з 01.03.2022 до 05.04.2022 не здійснювався у зв`язку з воєнним станом та необхідністю забезпечення безпеки сторін кримінального провадження (Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-IX) у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан із 05:30 24.02.2022 на 30 діб. Надалі цей строк був продовжений Законом України № 2119-IX до 25 квітня 2022 року).

На думку суду ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження Сердару Надір та ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує ступінь тяжкості інкримінованих їм злочинів, які кримінальний закон відносить до особливо тяжких. Обвинувачені є громадянами Турецької Республіки та мають місце проживання на її території, в свою чергу не мають міцних соціальних зв`язків, місця роботи, постійного проживання в Україні. Такі обставини підтверджують існування відносно обвинувачених ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім цього, суд вбачає наявність існування ризиків впливу на свідків і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у даному кримінальному провадженні свідки не допитані, що робить ймовірною можливість Сердару Надір та ОСОБА_12 здійснювати тиск на останніх, не лише безпосередньо, а й опосередковано, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні злочинів у співучасті з іншими особами.
Відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує вищенаведені та обґрунтовані прокурором ризики, а також вагомість доказів, що стали підставою для повідомлення про підозру та складання обвинувального акту, тяжкість покарання (до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна), а також матеріали, які їх характеризують, а саме: вік та стан здоров`я обвинувачених, даних про те, що вони не можуть утримуватись в умовах слідчого ізолятору в матеріалах кримінального провадження немає; обвинувачені є громадянами Турецької Республіки і не пов`язані міцними соціальними зв`язками та постійним місцем роботи в Україні.
Ці обставини, на переконання суду, доводять, що контроль за процесуальною поведінкою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 шляхом застосування будь-якого іншого запобіжного заходу неможливий, а тому наявні підстави для продовження тримання обвинувачених під вартою.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Розв`язуючи клопотання захисника, суд виходить з такого. Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Обставинами, що дають таке право суду є можливе вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, а також особливо великий розмір особливо небезпечного наркотичного засобу, а також відсутність постійного місця проживання на території України.

Керуючись статтями 177, 194, 331, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника про визначення розміру застави відмовити.

Застосований до обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» продовжити до 3 червня 2022 р. включно.

Ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1