Провадження № 1-кс/761/8037/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого прокурора відділу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000198, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2022 року, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України,

в с т а н о в и в:
27 липня 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , відповідно до якої він просив зобов`язати уповноваженого прокурора відділу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000198, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2022 року, розглянути його клопотання № МКЕ-75 від 11 липня 2022 року, в порядку та строки встановлені ст. 220 КПК України.
16 серпня 2022 року через систему «Електронний суд» надійшла заява від адвоката ОСОБА_4 в якій він просив слідчого суддю залишити скаргу без розгляду.
Уповноважений прокурор відділу Офісу Генерального прокурора, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, у відповідності до вимог ст. 306 КПК України, неявка прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в АР Крим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000198, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 362 КК України.
Частиною 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема, принцип диспозитивності.
У свою чергу, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Наведена норма спрямована на дотримання учасниками кримінального провадження засад змагальності та диспозитивності.
Відповідно до ст. 22 КПК України зміст змагальності у кримінальному провадженні полягає у самостійному обстоюванні сторонами їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими КПК засобами.
Диспозитивність, яка визначена ст. 26 КПК України, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Слідчий суддя, у свою чергу, відповідно до положення ч. 6 ст. 22 КПК України зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У той же час, принцип змагальності, у силу ст. 22 КПК України, саме на особу, яка звернулася з клопотанням, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.
Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду справи.
Так, враховуючи те, що адвокатом ОСОБА_4 подано до суду заяву, в якій він просив залишити скаргу на бездіяльність уповноваженого прокурора відділу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000198 від 03 лютого 2022 року, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України без розгляду, слідчий суддя, виходячи з того, що він наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого прокурора відділу Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000198, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2022 року, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України залишити без розгляду.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1