№ 755/4008/22
№ 1-кп/755/928/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 від 17.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. ч. 4, 5 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. ч. 1, 2 ст. 127, ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 300, ч. 3 ст. 153 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

З Офісу Генерального прокурора до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001015 від 17.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. ч. 4, 5 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. ч. 1, 2 ст. 127, ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 300, ч. 3 ст. 153 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про те, що відносно ОСОБА_3 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної моральності та небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, санкції яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, до затримання ніде не працювала, не мала постійного джерела доходу, вела антисоціальний спосіб життя, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від суду. Зокрема, обвинувачена може впливати на малолітню потерпілу, законного представника та свідків, а також, інших осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 в разі перебування на волі, зможе маніпулювати своїм правом на спілкування з дитиною та батьківськими почуттями, може отримати доступ до власної малолітньої доньки з метою впливу на останню, що зашкодить об`єктивному судовому розгляду і сторона обвинувачення просить приділити даній обставині, як ризику, особливу увагу. Зокрема, обвинувачена може вчиняти нові кримінальне правопорушення і підтвердження цьому є те, що остання вчиняла кримінальні правопорушення відносно власної малолітньої доньки протягом тривалого часу, її злочинна діяльність була припинена правоохоронними органами, що свідчить про її бажання продовжувати займатися злочинною діяльністю. Вказаним ризикам зможе запобігти лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також, прохав не визначати розмір застави, оскільки кримінальні правопорушення вчинені із застосуванням насильства щодо малолітньої особи.

Обвинувачена ОСОБА_3 не заперечувала щодо обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримала клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що, враховуючи позицію його підзахисної щодо обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що остання не заперечувала проти застосування відносно неї такого запобіжного заходу, то він підтримує позицію своєї підзахисної, хоча з клопотання прокурора не погоджується і підготовив клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу, яке, прохав, з урахуванням позиції останньої, долучити його до матеріалів провадження.

Згідно зі ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання її винуватою у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також на конкретні обставини кримінального провадження, її особу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. ч. 4, 5 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. ч. 1, 2 ст. 127, ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 300, ч. 3 ст. 153 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами. Обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень відносно малолітньої дитини, може ухилятися від суду, може впливати на малолітню потерпілу та свідків.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, тобто до 13 серпня 2022 року включно.

Суд, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя