ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1453/22 Справа № 205/7541/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000314 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого загальну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працевлаштованого в АТ «Дніпроважмаш», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 2 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.
Початок строку виконання покарання ОСОБА_8 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання вироку. Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 , у невстановлений слідством час, але не пізніше 26 березня 2020 року, перебуваючи у невстановленому місці, незаконно придбав у невстановленого джерела речовину, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін», яку діючи умисно, незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту в домоволодінні АДРЕСА_1 .
В подальшому, 26 березня 2020 року в період часу з 05 години хвилин до 08 години 37 хвилин проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено гумову рукавичку з речовиною масою 137,5084 г., темно-синю ганчірку з речовиною червоного кольору у сліппакеті масою 129,7124 г., 34 сліп пакети із речовинами масами 4,6746 г., 4,4061 г., 0,1057 г., 0,0730 г., 0,0993 г., 0,0769 г., 0,0940 г., 0,1099 г., 0,1069 г., 0,0536 г., 0,1322 г., 0,1002 г., 0,0746 г., 0,08 г, 0,1445 г., 0,0942 г., 0,14 г., 0,18 г., 0,1129 г., 0,1652 г., 0,1538 г., 0,1778 г., 0,1488 г., 0,1669 г., 0,1020 г., 0,0303 г., 0,2205 г., 0,2726 г., 0,1736 г., 0,1397 г., 0,1856 г., 0,2076 г., 0,1021 г., 0,166 г., які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, масами відповідно 0,0825 г., 0,1038 г., 2,3448 г., 1,4619 г., 0,0473 г., 0,0282 г., 0,0253 г., 0,0246 г., 0,0357 г., 0,0382 г., 0,0381 г., 0,0244 г., 0,0517 г., 0,0256 г., 0,0240 г., 0,0324 г., 0,0590 г., 0,0413 г., 0,0503 г., 0,0651 г., 0,0426 г., 0,0630 г., 0,0526 г., 0,0596 г., 0,0553 г., 0,0676 г., 0,0377 г., 0,0111 г., 0,0755 г., 0,0939 г., 0,0615 г., 0,0520 г., 0,0675 г., 0,0705 г., 0,0375 г., 0,0625 г., загальною масою 5,5146 г., які ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту, у великому розмірі.
Умисні дії ОСОБА_8 , які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту у великому розмірі кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 309 КК України, в частині призначеного йому покарання змінити, застосувавши при призначенні покарання до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що ОСОБА_8 вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, раніше не судимий, з 2020 року нових злочинів не вчиняв, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований в АТ Дніпроважмаш.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого заперечував, посилався на її необґрунтованість та безпідставність, просив залишити вирок суду в частині призначеного покарання без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин, пов`язаний із злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який виразився у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту у великому розмірі та правильно врахував суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який судимостей не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, обставини, які пом`якшують покарання наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність обставин, які обтяжують покарання та призначив ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, яке повністю відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів захисника обвинуваченого про те, що судом першої було призначене невідповідне обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого покарання.
Доводи захисника обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не було враховано в якості обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги як підстава для застосування положень ст. 75 КК України, оскільки як вбачається до мотивувальної частини судового рішення, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений в ході судового провадження розкаявся не тому, що усвідомив протиправність та суспільну небезпеку вчиненого злочину, а під тиском сукупності беззаперечних доказів на підтвердження обставин, викладених в обвинуваченні. Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та відповідними обставинам справи.
При цьому, вирішуючи питання щодо можливості застосувати положення ст. 75 КК України, колегія суддів, приймає до уваги вилучені за місцем проживання чисельної кількості предмети (колби, ваги, шприци тощо), які відповідно до висновків судових експертиз, містять на собі сліди психотропних речовин «метамфетамін» та прекурсорів «псевдоефедрин» та використовуються для здійснення дій, пов`язаних із виготовленням та зберіганням психотропних речовин, що свідчить про обраний ОСОБА_8 спосіб життя і негативно впливає на здоров`я, благополуччя та розвиток малолітньої дитини, з якою проживає та виховує обвинувачений, та приходить до висновку, що з метою попередження в подальшому такого способу життя обвинуваченим та сприянню меті перевиховання буде саме покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4