Справа № 754/8515/22
У Х В А Л А
Іменем України

28 вересня 2022 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно поданого у рамках кримінального провадження № 0002471 від 27.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2022 року слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002741 від 27.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2022 року в період часу з 16:40 год. по 16:23 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , таємно в умовах військового стану проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти майно, яке належить ОСОБА_6 , однак свій злочинний намір, не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.
27 вересня 2022 року в ході затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , в ході особистого обшуку було вилучено: мобільний телефон марки «Huawei» в чохлі червоного кольору з IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , з сім картою мобільного оператору «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , які запаковано до спец пакету INZ2002392; ключі від автомобілю «БМВ», які поміщено до спец пакету НПУ KIV4122572.

Постановою слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 28.09.2022 року вищевказані речі під час особистого обшуку ОСОБА_5 визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий просить накласти арешт на вилучені речі, з метою збереження речових доказів на час проведення досудового розслідування.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та задовольнити його.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002471 від 27.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України.

Судами як першої так і апеляційної інстанції за результатами розгляду клопотань про арешт майна неодноразово надавалась оцінка обґрунтованості доводів прокурора/слідчого та наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим майном можуть бути речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вивченні доводів слідчого викладених у клопотанні щодо необхідності накладення арешту на майно, слідчим суддею встановлено, що слідчим не наведено доказів того, що ключі від автомобілю «БМВ», які поміщено до спец пакету НПУ KIV4122572, відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Посилання сторони обвинувачення на визнання ключів від автомобіля "БМВ" речовим доказом не містить жодної згадки чи факту, які б у своїй сукупності підтверджували б або давали привід припустити, що дані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або були знаряддями його вчинення.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 7 ст.237 КПК України, вилучені речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчим дотримані вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України щодо строку подачі клопотання.

Клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речі вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Huawei» в чохлі червоного кольору з IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 , з сім картою мобільного оператору «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , які запаковано до спец пакету INZ2002392, з метою збереження речових доказів.

У іншій частині клопотання щодо накладення арешту на ключі від автомобілю «БМВ», які поміщено до спец пакету НПУ KIV4122572 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7