Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/337/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2022, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Костянтинівка, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185 КК України
застосовано запобіжний захід домашній арешт, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Старший слідчий в ОВС ВР ОТЗ слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків.
В обгрунтування клопотання вказав, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 12.02.2021, в якому 28.07.2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2022 клопотання слідчого задоволено частково.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід домашній арешт, який полягає у забороні останньому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України. Причетність ОСОБА_6 до оголошеної підозри підтверджується повідомленням про підозру (а.к. 14-24), висновком експерта (а.к. 25-29), висновком експерта (а.к. 30-32).
Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризику, саме: відповідно до п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи, що ОСОБА_6 являється директором ТОВ «Аркобудмонтаж», має доступ до документів підприємства та печатки, з метою уникнення кримінальної відповідальності може внести зміни до вже виготовлених документів або виготовити нові. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на представника потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити рішення, яким в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.
Ризики зазначені слідчим є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження.
Підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, має постійне місце роботи, власне житло.
Підозрюваним на вимогу сторони обвинувачення надавались всі копії документів без приховування.
Жодних матеріалів та доказів, які б вказували про незаконний вплив з метою уникнення кримінальної відповідальності стороною обвинувачення суду не представлено.
Зазначає на необґрунтованість підозри.
Обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту позбавить останнього виконувати свої функції, як директора ТОВ «Аркобудмонтаж», підприємство може припинити свою діяльність.
Крім того, вказує на нерозяснення слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 його прав та обов`язків, не запропоновано скористатися правовою допомогою безоплатного адвоката.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив стосовно апеляційної скарги підозрюваного та просив ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Матеріалами провадження встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 12.02.2021, в якому 28.07.2022 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
28.07.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч. 1 ст.366 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Аналіз наведених положень КПК дає підстави прийти до висновку, що саме на слідчого, прокурора при ініціюванні клопотання про застосування запобіжного заходу покладено обов`язок доведення наявності підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.
Під час розгляду клопотання колегія суддів приходить до висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать, про факти та інформацію, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.
На час розгляду апеляційної скарги підозрюваного, причетність ОСОБА_6 до оголошеної підозри підтверджується повідомленням про підозру (а.к. 14-24), висновком експерта (а.к. 25-29), висновком експерта (а.к. 30-32).
Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивно госпостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі протии Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, SeriesA, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на данному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чине винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності триманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи довчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповіднодо ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Підозрюваний зазначив, що на вимогу органів досудового розслідування надавав копії документів, не спотворював та не приховував їх. На першу вимогу слідчого прибув до останього та отримав повідомлення про підозру.
Від сторін кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку підозрюваного ОСОБА_6 .
Зазначені відомості не були заперечені, або спростовані стороною обвинувачення. Прокурор при розгляді апеляційної скарги не заперечив, щодо наявності ймовірності настання ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Стороною обвинувачення не спростовано невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжних заходів.
Аналізуючи матеріали клопотання та кримінального провадження, які в судовому засіданні підтвердив прокурор, жодна обставина яка б мала свідчити щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, а також незаконно впливати на свідків та представника потерпілого не доведена.
Підтримання клопотання стороною обвинувачення щодо належності обрання оскаржуваного запобіжного заходу ґрунтується на ймовірності вчинення таких дій, що на думку прокурора є достатнім для залишення оскаржуваної ухвали без змін.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту.
Наявність ризиків, на які вказував слідчий, прокурор матеріалами справи не підтверджено, крім цього, відсутні ризики передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з боку підозрюваного ОСОБА_6 , а інших обставин, які б вказували на наявність заявлених слідчим, прокурором ризиків, не надано.
В клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, однак з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що відомості до ЄРДР внесені 12.02.2021 та 28.07.2022, тобто досудове слідство проводиться вже тривалий час і жодного належного доказу на підтвердження, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливає на свідків, або може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення суду не подано.
Крім цього, колегією суддів береться до уваги те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, роботи та постійний дохід, має міцні соціальні зв`язки.
За вказаних обставин слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 193-196, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2022 скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ОТЗ слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4