Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/8777/21
Провадження № 1-кс/553/190/2022
У Х В А Л А
Іменем України

04.05.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001279 від 20.10.2020 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується за ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001279 від 20.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України, а також за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.05.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався згідно з ухвалами цього ж суду від 15.07.2021 року, від 16.08.2021 року, від 12.10.2021 року, а також ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.03.2022 року, й термін дії якого закінчується 09.05.2022 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зникли та не зменшилися; він обвинувачується в тому числі у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, у тому числі за один з яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна. З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який не працює офіційно, тобто не має легального джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, має у більшості зв`язки із особами, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності та/або які ведуть протиправний та/або антигромадський спосіб життя, з огляду на кількість інкримінованих епізодів та ступінь тяжкості злочинів, в яких він обвинувачується, вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих, місце проживання та інші відомості про яких йому відомі, вчинити інші кримінальні правопорушення. Запобігання зазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки шляхом застосування до обвинуваченого інших більш м`яких запобіжних заходів не можливе. Просив не визначати розмір застави з огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, позаяк вчинення інкримінованих злочинів ґрунтувалось на застосуванні та погрозах застосуванням насильства до потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_9 утримується під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному провадженні та з об`єктивних незалежних від суду причин не може бути доставлений до зали судових засідань.

Ухвалою судді від 03.05.2022 року вирішено судове засідання по справі проводити в режимі відеоконференції з під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" з метою забезпечення участі обвинуваченого та дотримання його прав і інтересів.

Разом з тим, згідно з довідкою ДУ "Харківський слідчий ізолятор" доступ до глобальної мережі інтернет в установі відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, у зв`язку з цим проведення засідань в режимі відеоконференцій неможливе.

Спроба встановити відеоконференцзв`язок з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" безпосередньо перед початком судового засідання виявилась безрезультатною, зв`язок відсутній.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказувала на наявність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту.

При вирішенні клопотання прокурора суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який не працює та не має постійного джерела доходу, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, бере до уваги, що він обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно положень ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів та вчинені ним в складі організованої групи, суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
Сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на переконання суду, не свідчить безперечно про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих йому діянь і особи обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оцінюючи доводи захисника адвоката ОСОБА_4 , наведені в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, в тому числі посилання на те, що підзахисний має постійне місця проживання, малолітню дитину на утримання, суд враховує, що ці обставини не можуть бути визнані достатніми підставами для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який, в тому числі домашній арешт, позаяк не спростовують факт існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідністю запобігання яким прокурор обґрунтовує клопотання про продовження строку тримання під вартою, є такими, що характеризують особу обвинуваченого, існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під варту відносно ОСОБА_9 , враховувались у сукупності з іншими даними про особу обвинуваченого при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу та його продовження.
Даних, які свідчать про наявність таких обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , та які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно нього на 60 днів без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КК України.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 12 год. 20 хв. 04 травня 2022 року по 12 год. 20 хв. 02 липня 2022 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1