Справа № 484/5037/19
Провадження № 1-кп/484/42/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області об`єднані кримінальні провадження за №№ 0000065, 0002121 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Щітки Вінницького району Вінницької області, громадянина України, одруженого, освіта середня, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.12.2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання відповідно до ст.75 КК України з випробувальним терміном 2 роки;

- 22.03.2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.05.2019 умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 3 місяця 5 днів;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний злочин.

23.09.2019 близько 08:00 години ОСОБА_4 перебував у будинку свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , куди прийшов з метою спілкування.

Перебуваючи в приміщенні будинку обвинувачений побачив в тумбочці мобільний телефон марки «Oukitel» модель «U7», належний ОСОБА_5 , в цей момент у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне викрадення мобільного телефону.

Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкод, так як господар будинку ОСОБА_5 спить, ОСОБА_4 підійшов до тумбочки, в якій знаходився мобільний телефон , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, з корисливою метою, таємно викрав мобільний телефон марки «Oukitel» модель «U7», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 1016,33 гривень, який помістив до кишені своїх штанів та вийшов з викраденим з будинку та території домоволодіння, маючи реальну можливість розпорядитися ним на власний розсуд.

В результаті крадіжки, ОСОБА_5 , було спричинено матеріального збитку на загальну суму 1016,33 гривень.

Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що маючи непогашену та незняту судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив аналогічний злочин майнової спрямованості.

Наприкінці грудня 2020-го року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебував за дозволом власника ОСОБА_6 , у гаражі, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна у вигляді автомобільного компресора марки «Vitol», з вказаного вище гаража.

Перебуваючи у вищевказаному місці, обвинувачений, реалізуючи задумане переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, повторно, шляхом вільного доступу до вказаного вище гаражу, викрав автомобільний компресор марки «Vitol».

Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник викраденим майном розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 245,00 грн. (двісті сорок п`ять гривень 00 коп.).

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , маючи непогашену та незняту судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, КК України, вчинив аналогічний злочин майнової спрямованості.

Наприкінці березня 2021-го року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебував у житловому будинку, який надано останньому власником ОСОБА_7 для проживання та який знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме металевої миски, металевої сковорідки, металевої каструлі, металевої м`ясорубки з чорною ручкою, металевої м`ясорубки з білою ручкою та алюмінієвого бідона об`ємом 25 л. з житлового будинку та нежитлової господарської споруди, розташованих за вказаною вище адресою.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , реалізуючи задумане, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, повторно, шляхом вільного доступу до вказаного вище житлового будинку, викрав металеву миску, металеву сковорідку, металеву каструлю, металеву м`ясорубку з чорною ручкою та металеву м`ясорубку з білою ручкою, тим самим вчинивши перше діяння продовжуваного кримінального правопорушення.

Продовжуючи дане кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 , реалізуючи вказаний вище умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, повторно, шляхом вільного доступу до нежитлової господарської споруди, розташованої на земельній ділянці за вказаною вище адресою, викрав алюмінієвий бідон об`ємом 25 л., тим самим вчинив друге тотожне першому діяння, які об`єднані єдиним кримінально протиправним наміром.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник розпорядившись на власний розсуд в корисливих для себе цілях, спричинивши тим самим матеріальну шкоду ОСОБА_7 на суму 1029,50 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять гривень 50 коп.).

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся в скоєному, погодився із кваліфікацією вчинених ним діянь, та щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Потерпілі судове засідання не з`явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та вказали, що цивільний позов заявляти не будуть.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та вивченням матеріалів, що характеризують його особистість, відомостей щодо процесуальних витрат та речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , крім його визнавальних пояснень, повністю підтверджується наступними письмовими доказами:

-із протоколу огляду місця події з таблицею зображень до нього від 27.09.2019 року по АДРЕСА_3 в домоволодінні ОСОБА_5 , видно умови та обставини скоєння крадіжки (т.1 а.с.151-154);

-із заяви ОСОБА_8 від 02.10.2019 року видно, що він видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Oukitel» сірого кольору, який він купив 23.09.2019 року у ОСОБА_9 (т.1 а.с.160);

-висновком експерта №598 від 15.10.2019 року визначено вартість мобільного телефону марки «Oukitel» модель «U7» (т.1 а.с.169);

-розпискою ОСОБА_5 від 18.10.2019 року підтверджено повернення йому викраденого майна (т.1 а.с.180);

-із протоколів слідчих експериментів з таблицею зображень до них від 18.10.2019 року видно, що обвинувачений показав та пояснив умови та обставини скоєння ним крадіжки телефону ОСОБА_5 (т.1 а.с. 181-186, 188-191);

-із заяви ОСОБА_10 від 18.09.2021 року видно, що він добровільно видав працівникам поліції автомобільний компресор який він придбав у ОСОБА_9 наприкінці грудня 2020 року (т.1 а.с. 220);

-розпискою ОСОБА_6 від 18.03.2021 року підтверджено повернення йому викраденого автомобільного компресору (т.1 а.с. 221);

-висновком експерта №1222/21 від 15.04.2021 року підтверджено вартість автомобільного компресору марки «Vitol» (т.1 а.с. 224-226);

-із заяви ОСОБА_11 від 12.04.2021 року видно, що він добровільно видав працівникам поліції виготовлені з алюмінію: миску, дві м`ясорубки та сковорідку, які він купив у ОСОБА_9 (т.1 а.с. 235);

-із протоколу огляду з таблицею зображень до нього від 12.04.2021 року видно, що видане добровільно ОСОБА_11 майно було оглянуте (т.1 а.с. 237-247);

-розпискою ОСОБА_7 від 12.04.2021 року підтверджено повернення йому викраденого майна (т.2 а.с. 1);

-із протоколу огляду місця події з таблицею зображень до нього від 13.04.2021 року підтверджено умови та обставини скоєння крадіжки майна у ОСОБА_7 (т.2 а.с. 3-8);

-висновком експерта №1223/21 від 15.04.2021 року підтверджено вартість викраденого майна у ОСОБА_7 (т.2 а.с. 16-20).

За таких обставин, оцінивши досліджені та перевірені докази, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно ст.12 КК України відносяться до кримінальних правопорушень наступної класифікації: за ч. 2 ст. 185 КК України - до нетяжких злочинів.

Дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за аналогічні злочини, є інвалідом 2 групи, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, одружений, не працює, не має постійного місця реєстрації та проживання, характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд вважає, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, інвалідність 2 групи.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів, їх наслідки, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченого, його відношення до скоєних злочинів, а саме, що він шкодує, що його діями завдано шкоду, та вважає, що обвинувачений повинен нести покарання, передбачене санкціями інкримінованої статті, лише в умовах ізоляції від суспільства, так як ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 23.09.2019 року в період умовно-дострокового звільнення від покарання призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області 22.03.2016 року, оскільки на думку суду таке покарання необхідне для виправлення та попередження вчинення нового кримінального правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення не повністю відбувши покарання у виді позбавлення волі за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 22.03.2016 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України, а саме не відбув 1 рік 3 місяця 5 днів, то зазначене покарання підлягає частковому приєднанню, до покарання за даним вироком згідно ч.1 ст. 71 КК України.

Так як, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, то суд знаходить за можливе запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 , 125, 126 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути наступні витрати: на проведення судово-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» в сумі - 1256,08 грн.; на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №1222/21 від 15.04.2021 року в сумі - 300,00 грн.; за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №1223/21 від 15.04.2021 року) в сумі - 300,00 грн., а всього 1856,08 грн.

Цивільні позови під час судового розгляду не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та призначити йому покарання: за ч.2 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк 2 /два/ роки;

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 22.03.2016 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 /два роки 2 /два/ місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

Речові докази: передані потерпілим згідно їх розписок - залишити останнім.

Стягнути з ОСОБА_9 , на користь держави витрати: за проведення судово-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» в сумі - 1256,08 грн.; за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №1222/21 від 15.04.2021 року в сумі - 300,00 грн.; за проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №1223/21 від 15.04.2021 року) в сумі - 300,00 грн., а всього 1856,08 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що обвинувачений, захисник, потерпіла, її представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: підпис. ОСОБА_1