Справа № 0603//1-199/11
ПОСТАНОВА Провадження № 1/0274/10/22

І м е н е м У к р а ї н и

15.08.2022 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретарів судового засідання . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

прокурорів . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23

підсудних . . . . . . . . . ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райки Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з вищою юридичною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_25 (по формі № 1 ОСОБА_27 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з вищою юридичною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5 , оперуповноваженого ВКР Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Чуднова Житомирської області, громадянина України, з вищою юридичною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8 , інженера-механіка у ФОП ОСОБА_28 , проживаючого в АДРЕСА_4 , зареєстрованого в АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Бердичівського міськрайонного суду знаходиться вищевказана кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Органом досудового слідства підсудні обвинувачуються в тому, що працівники сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , будучи працівниками правоохоронного органу, представниками влади та службовими особами, вчинили тяжкий злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

ОСОБА_24 згідно з наказом УМВС України в Житомирській області № 124 о/с від 06.08.2004 р. був призначений на посаду оперуповноваженого відділу карного розшуку Бердичівського міськрайонного відділу УМВС України в Житомирській області. Згідно з наказом УМВС України № 55 о/с від 04.02.2008 р. ОСОБА_24 присвоєно спеціальне звання старший лейтенант міліції. Відповідно до наказу МВС України № 303 ДСК від 31.07.2007 р. «Про затвердження штату апарату УМВС України в Житомирській області», наказів УМВС № 221 від 20.09.2007 р. «Про організаційно-штатні зміни в міськрайорганах УМВС області» та № 536 від 28.12.2007 р. «Про перепризначення працівників відповідно до затвердженої штатної структури» відділ карного розшуку Бердичівського МВ УМВС перейменовано у сектор карного розшуку Бердичівського МВ УМВС. Оперуповноважений відділу карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 був перепризначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС.

ОСОБА_26 згідно з наказом УМВС України в Житомирській області № 298 о/с від 20.08.2007 року був призначений на посаду оперуповноваженого відділення карного розшуку Бердичівського райвідділу УМВС України в Житомирській області. Згідно з наказом УМВС № 293 о/с від 14.08.2007 р. ОСОБА_26 присвоєно спеціальне звання лейтенант міліції. Відповідно до наказу МВС України № 303 ДСК від 31.07.2007 р. «Про затвердження штату апарату УМВС України в Житомирській області», наказів УМВС № 221 від 20.09.2007 р. «Про організаційно-штатні зміни в міськрайорганах УМВС області» та № 536 від 28.12.2007 р. «Про перепризначення працівників відповідно до затвердженої штатної структури» відділ карного розшуку Бердичівського МВ УМВС перейменовано у сектор карного розшуку Бердичівського МВ УМВС. Оперуповноважений відділення карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_26 був перепризначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС.

ОСОБА_25 згідно з наказом УМВС України в Житомирській області № 108 о/с від 01.08.2003 р. був призначений на посаду оперуповноваженого відділу карного розшуку Бердичівського міськрайонного відділу УМВС України в Житомирській області. Згідно з наказом УМВС № 223 о/с від 31.12.2005 р. ОСОБА_25 присвоєно спеціальне звання старший лейтенант міліції. Відповідно до наказу МВС України № 303 ДСК від 31.07.2007 р. «Про затвердження штату апарату УМВС України в Житомирській області», наказів УМВС № 221 від 20.09.2007 р. «Про організаційно-штатні зміни в міськрайорганах УМВС області» та № 536 від 28.12.2007 р. «Про перепризначення працівників відповідно до затвердженої штатної структури» відділ карного розшуку Бердичівського МВ УМВС перейменовано у сектор карного розшуку Бердичівського МВ УМВС. Оперуповноважений відділу карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 був перепризначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС.

Відповідно до функціональних обов`язків оперуповноваженого СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 був зобов`язаний :

оперативно обслуговувати мікрорайон «Парк Гагаріна» (вул. Б.Хмельницького - непарна сторона, Л.Карастоянової - з 26 по 29 будинки, вул. Шевченка, Сестер Сломницьких, Пушкіна, К.Маркса, Короленко, Транспортна, Ак. Павлова, пров. Поштовий, Леніна - непарна сторона);

планувати роботу та проводити оперативно-розшукові заходи щодо попередження та розкриття злочинів на території обслуговування;

проводити заходи щодо заведення та реалізації справ оперативного обліку.

Відповідно до функціональних обов`язків оперуповноважений СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_26 був зобов`язаний:

оперативно обслуговувати мікрорайон «Піски» (вул. Леніна - непарна сторона, 30 років Перемоги, Соборна - парна сторона, Миру, Молодогвардійська, Урожайна, Сакко і Ванцетті, Шолом-Алейхема, Руська);

аналізувати стан злочинності на території обслуговування, проводити оперативно-розшукові заходи щодо попередження та розкриття скоєних злочинів;

надавати допомогу в розкритті злочинів, заведенні справ оперативного обліку молодим працівникам СКР.

Відповідно до функціональних обов`язків оперуповноваженого СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 був зобов`язаний :

оперативно обслуговувати територію сільської місцевості Чуднівського напрямку (села Озадівка, Гардишівка, Л.Слобідка, хутір Богданів, Підгороднє, Скраглівка, Кустин, Мирославка, Демчин, Малосілка, Райки, Швайківка, Слободище, хутір Ріг);

планувати роботу та проводити оперативно-розшукові заходи щодо попередження та розкриття злочинів на території обслуговування;

проводити заходи щодо заведення та реалізації справ оперативного обліку.

Крім цього, будучи оперуповноваженими сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 зобов`язані виконувати вимоги ст. 4 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», згідно з якою оперативно-розшукова діяльність ґрунтується на принципах законності, дотримання прав і свобод людини, взаємодії з органами управління і населенням, а також вимоги ст.ст. 5, 10, 11, 12, 13, 14 Закону України «Про міліцію».

Однак, діючи всупереч своїх службових обов`язків, Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 з метою помсти ОСОБА_29 за нанесену ОСОБА_24 образу, діючи з єдиним умислом, безпідставно затримали ОСОБА_29 16.07.08 біля 10 год. в м. Бердичеві на площі Жовтневій та доставили його до Бердичівського МВ УМВС, де незаконно застосували до нього фізичне насильство за наступних обставин.

15.07.08 о 21 год. в АДРЕСА_6 між мешканцями даного будинку ОСОБА_29 і ОСОБА_24 на ґрунті виниклих неприязних відносин один до одного відбулась сварка, під час якої ОСОБА_29 в присутності інших мешканців даного будинку образив нецензурними словами ОСОБА_24 , виказавши цим самим в присутності сторонніх осіб до останнього зневагу як до працівника міліції. 15.07.08 оперуповноважений сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 на прохання ОСОБА_24 через третю особу викликав до себе в кабінет Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_29 на 7 год. 16.07.08.

16.07.08 ОСОБА_29 на виклик не прибув, однак за попередньою домовленістю через спільного знайомого зустрівся з ОСОБА_25 в цей же день біля 10 год. в м. Бердичеві на площі Жовтневій. Під час зустрічі ОСОБА_30 зобов`язав ОСОБА_29 з`явитись до нього в кабінет Бердичівського МВ УМВС на наступний день 17.07.08 на 8 годину.

Після розмови з ОСОБА_25 , коли ОСОБА_29 знаходився у власному автомобілі ВАЗ-2106, до нього на легковому автомобілі ВАЗ-2109 під`їхали оперуповноважені сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 та ОСОБА_26 . Вказані працівники міліції у присутності оперуповноваженого сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 , явно перевищуючи надану їм владу, порушуючи конституційні права і свободи громадянина, основні конституційні принципи свободи, недоторканості людини, а саме: статтю 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; статтю 29, згідно з якою кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність, без законних підстав затримали ОСОБА_29 , вивели його з власного автомобіля ВАЗ-2106 та посадили до свого автомобіля ВАЗ-2109 і доставили в Бердичівський МВ УМВС.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 16.07.08 приблизно о 10 год. 30 хв. під час знаходження ОСОБА_29 в кабінеті № 14 Бердичівського МВ УМВС, який рахується за сектором карного розшуку, ОСОБА_31 , ОСОБА_26 і ОСОБА_25 в порушення вимог ст. 29 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ст.ст. 5, 10, 11, 12, 13, 14 Закону України «Про міліцію», перевищуючи надану їм владу, достовірно усвідомлюючи, що порушуються конституційні права людини, стали наносити ОСОБА_29 численні удари руками в область голови та тулуба.

Так, ОСОБА_24 , усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому прав та бажаючи цього, всупереч діючого законодавства, умисно, в присутності оперуповноважених сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , наніс ОСОБА_29 більше двох ударів долонею в ліве вухо та кулаком більше двох ударів по тулубу, чим спричинив ОСОБА_29 фізичний біль. В свою чергу ОСОБА_26 та ОСОБА_32 , перевищуючи надану їм владу, всупереч своїх службових обов`язків та вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію», не вжили жодних заходів по запобіганню та припиненню злочинних дій ОСОБА_24 .

ОСОБА_25 , достовірно усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому прав та бажаючи цього, всупереч діючого законодавства, умисно, в присутності оперуповноважених сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_26 та ОСОБА_24 наніс ОСОБА_29 більше двох ударів руками по тулубу, чим спричинив ОСОБА_29 фізичний біль. В свою чергу ОСОБА_26 та ОСОБА_24 , перевищуючи надану їм владу, всупереч своїх службових обов`язків та вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію» не вжили жодних заходів по запобіганню та припиненню злочинних дій ОСОБА_25 .

ОСОБА_26 , достовірно усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому прав та бажаючи цього, всупереч діючого законодавства, умисно, в присутності оперуповноважених сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 та ОСОБА_25 наніс більше двох ударів ОСОБА_29 руками по тулубу. В подальшому схопив ОСОБА_29 за волосся на голові та вдарив останнього потиличною частиною голови об стіну близько 4 разів, чим спричинив йому фізичний біль. Від даних ударів головою об стіну ОСОБА_29 втратив свідомість і впав на підлогу. В свою чергу ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , перевищуючи надану їм владу, всупереч своїх службових обов`язків та вимог ст. 10 Закону України «Про міліцію», не вжили жодних заходів по запобіганню та припиненню злочинних дій ОСОБА_26 .

Коли ОСОБА_29 через деякий час прийшов до тями, ОСОБА_24 і ОСОБА_26 , діючи узгоджено, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, достовірно усвідомлюючи, що їх дії явно виходять за межі наданої їм влади, бажаючи цього, всупереч діючого законодавства стали утримувати ОСОБА_29 попід руки з метою спричинення останньому фізичного болю ОСОБА_25 .

В цей час ОСОБА_25 , діючи узгоджено з ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , достовірно усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданої йому влади, бажаючи спричинити потерпілому сильний фізичний біль, зі значною силою наніс гумовим кийком один удар ОСОБА_29 в область спини та другий в область стегон, спричинивши тілесні ушкодження.

Таким чином у ході застосування незаконних насильницьких дій щодо ОСОБА_29 з боку оперуповноважених сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_24 , ОСОБА_33 та ОСОБА_25 потерпілому спричинені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів на спині та правому стегні, які згідно з висновком експерта № 615 від 27.05.09 відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Зазначені протиправні дії оперуповноважених сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 спричинили істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, що виразилось в істотному порушенні основних конституційних прав і свобод громадянина ОСОБА_29 .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_24 свою вину заперечив та вказав, що кримінальну справу сфальсифіковано працівниками прокуратури. Підсудний показав, що потерпілого ОСОБА_34 ніхто не затримував і ніякого психологічного та фізичного тиску щодо потерпілого ніхто не чинив. Потерпілий у відділку поліції був не більше десяти хвилин. Щодо прив`язки до конфлікту, який був напередодні подій перед будинком, то він мав з потерпілим розмову, але цих розмов було безліч. Вони з потерпілим один одного добре знають, прожили в одному дворі, потерпілий був його сусідом. Про те, що під час цієї розмови він погрожував підкинути наркотики, це все неправда. Розмову бачили свідки ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , він на той час знаходився з дочкою, як би це виглядало, щоб він, відпочиваючи з маленькою донькою, почав кричати, що підкине наркотики. При цьому все це нібито чула матір потерпілого на відстані 15 метрів. Місцева прокуратура обурилась як працівники карного розшуку можуть так себе поводити, на їхню думку, зухвало. Тому це вилилось в кримінальну справу, яка розглядається стільки років. Його змусили звільнитись з органів внутрішніх справ. Вони з іншими підсудними неодноразово звертались до Генеральної прокуратури, місцевої прокуратури, жодного звернення не було розглянуто. В цих зверненнях вони у деталях розповідали, кому ця справа вигідна, хто за цим стоїть. Показання на досудовому слідстві він давав і хотів давати, але в нього було одне клопотання щодо відводу слідчого Радушинського, щоб слідство проводила будь-яка інша особа, бо слідчий лише виконував незаконні вказівки. В суді з`ясувалося, що на них писали заяву засуджені, що нікуди не їздив ОСОБА_34 , що він не був в СБУ, він зізнався в суді, що насправді на них писали заяву школярі чи студенти, що матеріали кримінальної справи підроблялись. Те, що матеріали кримінальної справи підроблятись, видно неозброєним оком. Свідок ОСОБА_37 , яка є співмешканкою потерпілого ОСОБА_38 , є також раніше судимою. І судима вона була за зверненням батьків його дружини до поліції. В свій час родичі звертались до нього, щоб він вплинув на дружину, на батьків дружини. Він їм у цьому всьому відмовив. Щодо цієї кримінальної справи також є не випадковість наявність свідків ОСОБА_39 і ОСОБА_40 - це його однокласники, які неодноразово мали приводи до поліції, той же ОСОБА_39 неодноразово судимий, злочинні діяння його викривав саме ОСОБА_41 . Агєєв це людина, яка на той час була директором кар`єру. ОСОБА_40 і ОСОБА_39 до суду не з`являться, вони через прокуратуру вже вирішили свої особисті питання. Навіть те, що люди зізнались, що змінювали свідчення, це не випадковість, а лише через те, що вони (підсудні) заявили клопотання про долучення трафіків щодо всіх учасників. Потім ці свідки зізнаються, що це все придумано ОСОБА_34 . Все було сплановано в деталях. ОСОБА_34 нібито боявся звернутись в перший день до лікарів, бо лежав побитий, але при цьому він вигадав в перший день версію, підтягнув свідків, що нібито його затримували на площі. Сама подія була вдень, але слідчий нікого не допитав ні з поряд розташованих магазинів, ні охорону, ні в міськвиконкомі.

Щодо інкримінованих подій, то на той час у 2008-2009 роках він працював оперативним працівником сектору карного розшуку. В ту ніч, ще чергував ОСОБА_41 , був скоєний розбійний напад в районі Червоної гори - невідомий чоловік, здається, заволодів грішми. На той час їх зібрав керівник карного розшуку, приїхали надавати допомогу працівники з обласного управління. Звуженої інформації, версій, прикмет не було взагалі. Весь карний розшук працював по даному злочину, просто відбирали пояснення у всіх, весь район опитувався. Він також займався збиранням інформації, яка могла б сприяти розкриттю даного злочину. ОСОБА_34 проживав і постійно проходив в районі Червоної гори. Викликали і інших осіб, не тільки ОСОБА_34 . Хотів би зауважити, що за версією обвинувачення нібито він викликав через ОСОБА_41 потерпілого, оскільки у нього був ввечері конфлікт. Але він був в той час в селі Райки, а Рудницький в Бердичеві, він ОСОБА_41 не телефонував, що легко перевірити, проаналізувавши роздруківки телефонних з`єднань, чого не зробив слідчий. В той же ранок вони їхали на власному автомобілі ОСОБА_42 , адже на той час службовий був в ремонті. В автомобілі був ОСОБА_42 і водій, який до ремонту їздив на службовому автомобілі. Проїжджаючи по площі Соборній поряд з міськвиконкомом, він першим помітив ОСОБА_34 , той знаходився біля свого автомобіля навпроти центрального входу міськвиконкому тільки з сторони дороги. Він вирішив зупинитися, бо вранці на нараді працівник карного розшуку ОСОБА_41 казав, що викликав, але ОСОБА_34 не з`явився. Після того, як вони зупинились, він підійшов до ОСОБА_34 , представився і повідомив, що стався злочин в тому районі, де той проживає і запропонував ОСОБА_34 прослідувати з ними для того, щоб його допитати, можливо він щось про це знає. Ніхто до ОСОБА_34 фізичної сили не застосовував, не погрожував. Він знає, хто такий ОСОБА_34 , коректно з тим спілкувався. ОСОБА_34 працював у міліції, знає роботу правоохоронних органів, тобто якщо б щодо нього вчинили будь-які злочинні дії, він мав можливість і він би звернувся в той самий час і в той самий день з відповідною скаргою, а не на наступний день, коли вони вже створили нібито ситуацію щодо затримання і доказової бази. Поряд не було ОСОБА_40 і ОСОБА_39 , які нібито бачили, як тягли потерпілого обличчям об асфальт, це все була їхня вигадка. Два ОСОБА_43 дійсно були там в стороні, але ОСОБА_43 родичі потерпілого. ОСОБА_34 погодився прослідувати з ними, сів на заднє сидіння автомобіля ВАЗ-2109, який належить ОСОБА_42 і саме останній їхав за кермом. ОСОБА_34 затриманим не був. Потерпілий сів на заднє сидіння. Водій з ними не їхав. В автомобілі їх було троє - він, ОСОБА_42 , ОСОБА_34 . Рудницького точно не було.

Згідно з обвинувальним висновком він затримав потерпілого з ОСОБА_42 , привели у відділок і почали бити: він, ОСОБА_42 і ОСОБА_41 , хоча з того ж висновку написано, що доставили вдвох, але били вже втрьох. Заходили у відділ всі троє через КПП, заходили по одному, ніхто потерпілому руки не заламував. На ОСОБА_44 знаходилась дівчина, прізвища не пам`ятає. Прослідували в кабінет № 14, не в 16, як стверджував ОСОБА_34 . Це кабінет, в якому колись працював ОСОБА_41 . Зайшли в цей кабінет, бо він був вільним. Всі решта кабінетів були зайнятими. У відділку ОСОБА_34 був неодноразово в даних кабінетах, так як раніше неодноразово туди викликався. На той момент через три кабінети, в кабінеті № 17 знаходився прокурор ОСОБА_45 , який перевіряв справи. На той час у їхньому ж приміщенні знаходився відділ СБУ. Через стінку, об яку нібито били потерпілого, знаходилась ощадкаса, де завжди в коридорах були особи. У кабінеті вони сіли за столом, а потерпілий на лавочці, яка, здається, знаходилась з правої сторони. Вони запитали ОСОБА_46 , чи той щось чув, чи щось бачив щодо злочину. Потерпілий відмовився давати свідчення, знає як себе поводити, обізнаний. ОСОБА_42 склав рапорт про те, що ОСОБА_34 відмовився давати показання. Рудницького не було в цей час у відділку, ОСОБА_41 прийшов пізніше, домовився з потерпілим про виклик на інший день. ОСОБА_34 був у відділку рівно той час, що ОСОБА_41 треба було повернутись з площі до кабінету, що і підтверджують трафіки мобільних з`єднань, які прийшли через рік. Якби були злочинні дії, вони б не заявляли трафіків щодо себе і щодо інших. В інкримінований їм час ОСОБА_34 знаходився в Житомирі, а згідно з обвинувальним висновком вони йому в цей час спричиняли тілесні ушкодження. Відповідно до обвинувального висновку зазначено, що ОСОБА_34 затримано о 10.30, але в цей час він спілкується по мобільному телефону і рухається. Потерпілий не був у відділку ні до першої години, ні до дванадцяти, і те, що потерпілого утримували годину і били, це є неправдою.

Далі вони з ОСОБА_42 залишились у кабінеті, а потерпілий з ОСОБА_41 разом вийшли з відділку. Видимих тілесних ушкоджень у потерпілого він не бачив, той не роздягався, зовні - ніяких не було. Ніхто не бив потерпілого головою об стіну, той не втрачав свідомість, якби так зробили, у потерпілого було б зчесане лице. Наполягає на тому, що вони як працівники поліції не здійснювали тиск на ОСОБА_34 , вважає, що ОСОБА_34 за допомогою інших сторонніх осіб спричинив собі ушкодження, щоб звинуватити їх в протиправних діях. Через певний період часу він спілкувався зі свідком ОСОБА_47 і той повідомив, що бачив, як батько потерпілого спричиняв тому тілесні ушкодження, але не може сказати, чи це пов`язано з цією подією. Фактично події відбувались в 14 кабінеті, потерпілий там був декілька хвилин. Поверхня стіни у кабінеті була ребриста, тобто залишилися б сліди на голові, але їх виявлено не було. Крім цього, хотів би зазначити, що ОСОБА_34 наполягав, що події відбувались в 16 кабінеті, так як таким чином бажає, щоб покарали саме ОСОБА_41 , який у тому кабінеті працював. Запрошували ОСОБА_34 у відділ поліції у зв`язку зі скоєнням злочину, але згідно з якою статтею запропонували пройти, сказати не може. Не знали, що потерпілий відмовляється давати пояснення. Було складено рапорт, в рапорті зазначено те, що потерпілий відповів. У зв`язку з тим, що потерпілий відмовився давати будь-які показання, склався бланк пояснень. ОСОБА_42 передав цей рапорт керівництву карного розшуку та рапорт знаходиться в матеріалах ОСОБА_48 . На площі ОСОБА_34 попросив автомобіль відігнати. Водій відігнав автомобіль до відділку. У зв`язку з чим це пов`язано, не знає, ОСОБА_34 не втікав. Водій віддав ключі потерпілому до того, як вони зайшли до відділку.

В зв`язку з наявністю істотних суперечностей між показаннями, які дав на суді і під час досудового слідства, можливо у зв`язку з вкрай тривалим проміжком часу між допитами, судом оголошено показання ОСОБА_24 , дані ним під час досудового слідства, з яких вбачається, що 15.07.08 приблизно о 20 год. його дружина пішла до сусідів Пашкевичів, щоб поговорити з ОСОБА_29 щодо його неправомірних дій в її адресу. Коли ж він повертався з прогулянки зі своєю дочкою, побачив, що його дружина стоїть біля під`їзду ОСОБА_29 і той словами її ображає. Він підійшов до них та сказав, щоб дружина забрала дитину і пішла додому. Після цього він став розмовляти з ОСОБА_29 з приводу його поведінки на дискотеці в с. Мирославка за декілька днів до цього, оскільки зі слів присутніх на дискотеці його дружині стало відомо, що коли вона танцювала, то ОСОБА_29 знаходився у неї за спиною і перекривляв її та показував непристойні жести в її сторону всім присутнім. На це ОСОБА_29 став без будь-яких причин його ображати і взагалі не хотів слухати, що йому говорять. Тоді він пішов додому. ОСОБА_29 в слід у присутності сусідів продовжував ображати. Більше в цей вечір він з ОСОБА_29 не спілкувався.

16.07.08 він приїхав на роботу приблизно о 8 годині. О 8 год. 30 хв. відбулась нарада у начальника СКР Бердичівського МВ УМВС, на якій керівництво Бердичівського МВ УМВС поставило перед кожним оперативним працівником задачу по розкриттю злочину, що стався в залі ігрових автоматів «ФУЛ-Хаус». Особисто він мав перевіряти осіб, причетних до даного злочину. При даній нараді о/у СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 , який здавав чергування, повідомив, що він викликав по даному злочину на бесіду мешканця с. Райки ОСОБА_29 , однак той до початку даної наради до нього не з`явився. Після даної наради він разом з о/у СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_26 та водієм СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_49 на автомобілі ОСОБА_26 ВАЗ-2109, сірого кольору, поїхали з міськвідділу перевіряти причетних осіб до вказаного злочину, що проживають на території м. Бердичева. Коли вони їхали по вул. Садовій в сторону вул. К.Лібкнехта, він побачив на площі біля пам`ятника Леніну легковий автомобіль ВАЗ-2106, темно-зеленого кольору, що належав ОСОБА_29 . Оскільки ОСОБА_25 на оперативній нараді повідомив, що ОСОБА_29 не з`явився до нього на бесіду, він та ОСОБА_26 вирішили запросити ОСОБА_50 в міськвідділ та опитати його на предмет причетності до вказаного злочину. Вони відразу під`їхали до автомобіля ОСОБА_29 з лівої сторони. Він вийшов з автомобіля та підійшов до дверей водія автомобіля ОСОБА_29 . В автомобілі за кермом сидів ОСОБА_29 . Він відразу представився, показав своє посвідчення та пояснив, що ОСОБА_29 потрібно прослідувати з ними в міськвідділ міліції для того, щоб його опитати з приводу вчиненого злочину в м. Бердичеві. ОСОБА_29 вийшов зі свого автомобіля і сів на заднє сидіння автомобіля ОСОБА_26 . При цьому ОСОБА_34 попросив, щоб хтось із присутніх відвіз його автомобіль до міськвідділу та передав ключі від свого автомобіля ОСОБА_51 . Далі він сів на заднє сидіння поряд з ОСОБА_29 , а ОСОБА_26 сів за кермо. В такому складі вказані два автомобілі поїхали до Бердичівського МВ УМВС.

Залишивши автомобілі на вул. Дзержинського біля міськвідділу міліції, він, ОСОБА_26 та ОСОБА_29 відразу пішли через прохідну в міськвідділ міліції в кабінет № 14 на другому поверсі, де нікого в цей час не було. В даному кабінеті ОСОБА_29 сів на лавку, що знаходилась праворуч від входу. Він та ОСОБА_52 сіли за стіл, що стояв по центру кабінету. Далі ОСОБА_26 дістав аркуш паперу, щоб відібрати у ОСОБА_29 пояснення. Він та ОСОБА_26 стали розпитувати ОСОБА_29 , де той знаходився на час вчинення зазначеного вище злочину в м. Бердичеві. ОСОБА_29 відповів, що в цей час він був дома. При даній розмові ОСОБА_29 відмовився підписувати будь-які документи та взагалі відмовився будь-що розповідати. Ця розмова тривала приблизно 10 хв., після чого в даний кабінет зайшов ОСОБА_25 . Він та ОСОБА_26 повідомили ОСОБА_25 , що ОСОБА_29 відмовляється давати пояснення та підписувати будь-які документи. На це ОСОБА_25 сказав ОСОБА_29 , щоб той з`явився до нього на наступний день в кабінет для бесіди. ОСОБА_53 погодився. Після цього ОСОБА_25 вийшов з кабінету і пішов додому. Далі ОСОБА_29 знаходився в даному кабінеті ще приблизно 2-3 хвилини, поки ОСОБА_26 дописав рапорт про те, що ОСОБА_29 відмовився давати пояснення та зазначив у рапорті, що ОСОБА_29 не має відношення до вчиненого в мікрорайоні Червона Гора злочину.

Після написання даного рапорту він та ОСОБА_26 відпустили ОСОБА_29 і той також вийшов з кабінету. Він та ОСОБА_26 ще деякий час залишались в даному кабінеті. На наступний день він дізнався від ОСОБА_25 , що коли той виходив з приміщення міськвідділу міліції, його наздогнав ОСОБА_29 і вони разом вийшли на вулицю Дзержинського з території Бердичівського МВ УМВС. Свою причетність до побиття ОСОБА_29 він заперечує (т. 2, а.с. 61-65).

Підсудний ОСОБА_25 також вину у інкримінованому йому злочині не визнав, на початку судового слідства від дачі показань відмовився, в подальшому в ході судового розгляду також звернув увагу суду, що потерпілий, свідки з його боку надавали та надають неправдиві показання.

В ході судового розгляду підсудний ОСОБА_26 також заперечив свою винуватість та показав, що це був 2008 рік, липень місяць. Він працював оперуповноваженим сектору карного розшуку в Бердичівському відділі МВС. На той період всі оперуповноважені займались справою по розбійному нападу на один із ігрових закладів на Червоній горі, у зв`язку з чим вони збирали інформацію, відбирали пояснення в громадян, які раніше скоювали чи підозрювались у скоєнні злочинів. Не пам`ятає звідки надійшла інформація, але вони дізнались, що на Червоній горі живе, здається раніше судимий, ОСОБА_34 .

Він з ОСОБА_54 і водієм ОСОБА_55 їхали на його власному автомобілі. Вони випадково зустріли потерпілого в центрі міста, запросили до райвідділу. Це був ранок чи ближче до обіду, неподалік від магазину ОСОБА_56 . На пропозицію спочатку потерпілий погодився. ОСОБА_34 , він і ОСОБА_54 поїхали у відділок його власним автомобілем ВАЗ-2109, а водій ОСОБА_55 поїхав до райвідділу на автомобілі потерпілого. Чому їхали так, не пам`ятає. Автомобіль ОСОБА_34 їхав позаду них. На територію відділку не заїжджали. Вони пішли в райвідділ, а ОСОБА_55 , здається, кудись поїхав.

У відділку він, ОСОБА_54 , ОСОБА_34 знаходились на другому поверсі, який саме кабінет був, не пам`ятає. Потерпілий категорично відмовився давати пояснення і ставити будь-які підписи. Він склав рапорт і рапорт був долучений до оперативно-розшукової справи. Вони декілька хвилин з потерпілим переговорили, і той пішов. Потім їх викликали в прокуратуру, що вони потерпілого побили, але такого точно не відбувалось. ОСОБА_34 був в відділі міліції не довго, хвилин 5-7. Тілесних ушкоджень на потерпілому він не пам`ятає. Удари будь-чим ніхто при ньому не наносив, він також ударів не наносив.

В зв`язку з наявністю істотних суперечностей між показаннями, які дав на суді і під час досудового слідства, можливо у зв`язку з вкрай тривалим проміжком часу між допитами, судом оголошено показання ОСОБА_26 , дані ним під час досудового слідства, з яких вбачається, що 16.07.08 він цілий день був на роботі та разом з іншими оперативними працівниками Бердичівського МВ УМВС розкривав злочин, а саме розбій, який стався в АДРЕСА_7 , в приміщенні, де знаходяться ігрові автомати «Фул хаус». В цей день він приїхав на роботу приблизно о 8 год. Далі о 8 год. 30 хв. відбулась нарада у начальника СКР Бердичівського МВ УМВС, на якій керівництво Бердичівського МВ УМВС поставило перед кожним оперативним працівником задачу по розкриттю даного злочину. Особисто він мав перевіряти осіб, раніше судимих за аналогічні злочини, на їхню причетність до даного злочину. На даній нараді о/у СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 , який здавав чергування, повідомив, що він викликав по даному злочину на бесіду мешканця с. Райки ОСОБА_29 однак той до початку даної наради до нього не з`явився.

Після даної наради він разом з о/у СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 та водієм СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_49 на його власному автомобілі ВАЗ-2109, сірого кольору, поїхали з міськвідділу перевіряти причетних до вказаного злочину осіб, що проживають на території м. Бердичева.

Коли вони їхали по вул. Садовій в сторону вул. К.Лібкнехта, ОСОБА_31 сказав, що на площі біля пам`ятника Леніна знаходиться легковий автомобіль, що належав ОСОБА_29 . Оскільки ОСОБА_25 на оперативній нараді повідомив, що ОСОБА_29 не з`явився до нього на бесіду, він разом з ОСОБА_24 вирішили запросити ОСОБА_29 в міськвідділ та розпитати його на предмет причетності до вказаного злочину. Вони відразу під`їхали до автомобіля ОСОБА_29 . Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_57 та він підійшли до ОСОБА_29 , пред`явили йому свої службові посвідчення та представились працівниками СКР Бердичівського МВ УМВС. При цьому вони роз`яснили ОСОБА_29 , що оскільки в м. Бердичеві напередодні вчинено розбійний напад на зал ігрових автоматів, то вони перевіряють всіх осіб на причетність до даного злочину. Оскільки ОСОБА_29 не з`явився з даного приводу для дачі пояснень на виклик о/у СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 , вони запропонували ОСОБА_29 проїхати разом з ними до Бердичівського МВ УМВС для з`ясування всіх обставин щодо його місця знаходження в час вчинення вказаного злочину. ОСОБА_29 погодився та на їхнє прохання сам сів в його ( ОСОБА_26 ) автомобіль, попросивши, щоб хтось перегнав його автомобіль до Бердичівського МВ УМВС. ОСОБА_58 сів за кермо автомобіля ОСОБА_29 , він сів за кермо свого автомобіля. ОСОБА_24 також сів в його автомобіль і в такому складі вони поїхали вказаними автомобілями до Бердичівського МВ УМВС.

Біля міськвідділу міліції він, ОСОБА_24 та ОСОБА_29 вийшли з автомобіля та пішли через прохідну в міськвідділ міліції в кабінет № 14 на другому поверсі. В даному кабінеті ОСОБА_29 сів на лавку, що знаходилась праворуч від входу. Він та ОСОБА_24 сіли за стіл, що стояв по центру кабінету. Далі він дістав аркуш паперу, щоб відібрати у ОСОБА_29 пояснення. Він та ОСОБА_24 стали розпитувати ОСОБА_29 , де той знаходився на час вчинення зазначеного вище злочину в м. Бердичеві. ОСОБА_29 сказав, що в цей час був дома. При даній розмові ОСОБА_29 відмовився підписувати будь-які документи та взагалі відмовився будь-що розповідати. Ця розмова тривала приблизно 3 хв., після чого в даний кабінет зайшов ОСОБА_25 . Він та ОСОБА_24 сказали йому, що ОСОБА_29 відмовляється давати пояснення та підписувати будь-які документи. На це ОСОБА_25 сказав ОСОБА_29 , щоб той з`явився до нього на наступний день в кабінет для бесіди. Паш ОСОБА_59 погодився і після цього ОСОБА_25 та ОСОБА_29 вийшли з кабінету. Він дописав рапорт про те, що ОСОБА_29 відмовився давати пояснення, та зазначив у рапорті, що ОСОБА_29 не має відношення до вчиненого в мікрорайоні Червоної Гори злочину.

16.07.2008 р. коли він та ОСОБА_24 запросили ОСОБА_29 прослідувати в Бердичівський МВ УМВС, особисто він ОСОБА_25 поряд не бачив. Вже коли вони поїхали з ОСОБА_29 , ОСОБА_24 сказав йому, що він бачив як неподалік Бердичівського міськвиконкому йшов ОСОБА_25 . Заперечує свою причетність до побиття ОСОБА_29 (т. 2, а.с. 66-70).

Під час здійснення судового розгляду після останнього за часом автоматизованого розподілу справ, складом суду, що на даний час вирішує справу, потерпілий до суду жодного разу не з`явився, хоча викликався за адресою проживання, за інформацією Державної прикордонної служби потерпілий виїхав за межі країни та не повертався. У зв`язку з наведеним судом оголошено показання потерпілого ОСОБА_29 , дані ним як під час досудового слідства, так і в ході судового слідства при розгляді попереднім складом суду, з яких, зокрема, вбачається, що 15 липня 2008 року близько 21 години його мати сказала йому, що на вулиці на нього чекає ОСОБА_60 . Він вийшов. ОСОБА_61 сказала, що нібито він до неї чіпляється. Він цього не робив, запропоновував поговорити, все з`ясувати. Тоді вийшов ОСОБА_62 , який почав до нього кричати, погрожувати, що посадить за те, що нібито він торгує наркотиками. Він хотів все з`ясувати з ОСОБА_54 , але той не захотів його слухати, лише сказав, що пошкодує за все, що він його посадить за образу міліціонера. Далі він пішов додому. Десь за годину до нього зателефонував знайомий ОСОБА_40 і повідомив, що ОСОБА_41 викликає його до себе у кабінет в Бердичівський МВ на 7 ранку наступного дня, з якого приводу ОСОБА_40 не знав. Він сказав, щоб ОСОБА_41 сам до нього зателефонував. Однак, коли ОСОБА_40 це передав ОСОБА_41 , той сказав, що не збирається нікому телефонувати, але якщо він не з`явиться у назначений час, то буде погано і йому, і ОСОБА_40 . Після цього він зателефонував своєму знайомому у службу охорони ОСОБА_63 , і попросив того зайти до ОСОБА_41 , дізнатися, чого викликає. Через деякий час йому передзвонив ОСОБА_64 і розповів, що ОСОБА_41 йому у грубій формі відповів, хто він такий, щоб заходити у чужий кабінет і щось питати. Про те, що ОСОБА_54 і ОСОБА_41 є працівниками міліції, він знав, ОСОБА_41 за 2-4 роки до того у нього відбирав пояснення з приводу пограбування у м. Шепетівка.

Наступного дня вони з матір`ю їхали в місто. По дорозі зустріли ОСОБА_65 , якому він розповів про ситуацію. ОСОБА_43 при ньому зателефонував ОСОБА_41 , запитав, що той хоче від нього. Рудницький сказав, що посадить його за те, що не з`явився у назначений час. Тоді ОСОБА_43 домовився про зустріч з ОСОБА_41 о 10 годині на площі ОСОБА_66 . Коли він під`їхав у цей час на площу, там вже стояв ОСОБА_43 і розмовляв з ОСОБА_41 . Він вийшов зі свого автомобіля ВАЗ-2106, зеленого кольору. Підійшов. Місце зустрічі було на вул. К. Лібкнехта, біля пам`ятника Леніну, на тротуарі біля дороги. Неподалік у автомобілі був син ОСОБА_43 . ОСОБА_43 його запитав, чому кажуть, що він побив працівника міліції, продає наркотики і його розшукує весь відділ міліції. Він відповів, що це все видумки і він там знаходиться лише за проханням ОСОБА_41 . Рудницький, нічого не запитуючи, йому сказав, щоб він прибув до нього в кабінет на наступний день на 08 годину ранку. Він погодився. Ні про ніяке пограбування, розбій його не запитували, про них він дізнався лише в подальшому у прокуратурі.

Вже мав їхати, коли йому дорогу перегородила срібляста машина ВАЗ-2109, з якої вийшли ОСОБА_54 , ОСОБА_42 та інші дві невідомі йому особи. Як йому стало потім відомо, одним з них, який був за кермом машини, є ОСОБА_55 . ОСОБА_54 і ОСОБА_42 підійшли до його автомобіля, показали йому посвідчення працівників міліції та в грубій формі витягнули його за машини, заламали руки за спину і посадили до свого автомобіля ВАЗ-2109. При цьому забрали у нього ключі від його автомобіля. Причину затримання йому не повідомляли. У автомобілі ОСОБА_55 був за кермом, ОСОБА_42 сидів на передньому пасажирському сидінні, а ззаду ОСОБА_54 ліворуч, ОСОБА_41 праворуч від нього. Четвертий працівник міліції їхав в цей час на його автомобілі. По дорозі вони йому погрожували, казали, що навчать, як потрібно розмовляти з працівниками міліції і чіплятися до чужих дружин.

Коли приїхали у відділок, його проводили попід руки через вертушку на КПП, при цьому ніхто нічого його не питав. На КПП сидів чоловік, а не жінка. Його завели у кабінет на другому поверсі, на відтворенні він показував, який саме, але там сиділи якісь люди і ОСОБА_41 сказав перейти у інший кабінет. Там його посадили на лавку, наказали викласти все з кишень.

У кабінеті були присутні всі працівники міліції, що були на площі. Після цього підсудні йому почали наносити чисельні удари по голові, тулубу, при цьому говорили, що це за те, що він чіпляється до дружини колеги, що вони один за одного горло перегризуть і щоб він навіть не думав кудись скаржитися, бо його вивезуть на смітник, поб`ють, що підкинуть йому наркотики, зброю, закриють на підвал. ОСОБА_54 при цьому знаходився з лівої сторони від нього і правою долонею наніс йому декілька ударів по вухах та декілька ударів кулаком в область ребер живота зліва. Рудницький стояв праворуч від нього і наносив чисельні удари кулаками в область ребер. Грищук стояв прямо перед ним і бив у живіт, а потім взяв його за волосся і вдарив потилицею об стіну, від чого він втратив свідомість. Скільки він пролежав без свідомості, не знає. Отямився, коли його підіймали попід руки ОСОБА_42 і ОСОБА_54 . Рудницький взяв з сейфа з лівого боку кийок ПР-73, і доки ОСОБА_54 з ОСОБА_42 його утримували, вдарив його цим кийком по спині і по ногам, сказавши, що це для, щоб було більше що писати. Під час його побиття у кабінет заходив ще один працівник міліції у званні старший лейтенант, який запитав у підсудних за нього, хто це. Підсудні відповіли, що його потрібно провчити і цей працівник міліції вдарив його один раз у живіт та пішов з кабінету. Підсудні йому казали, що скаржитися немає сенсу, бо у них все куплене: і суд, і прокуратура, і медичні заклади. Після цього до ОСОБА_41 , як він зрозумів, зателефонував ОСОБА_43 ( ОСОБА_41 звернувся у слухавку « ОСОБА_67 »). Про що була розмова, він не знає, але йому сказали зібрати свої речі, в тому числі йому віддали ключі, та ОСОБА_41 вивів його з відділу. По дорозі продовжували лунати погрози. Ніхто ніяких документів під час його перебування у відділку не складав, про ніякі злочини його не питали.

Вийшовши, він сів у свій автомобіль. Йому потрібно було у той день їхати в Київ сплачувати кредит і тому він поїхав. По дорозі зустрів ОСОБА_40 , розповів про події, попросив завезти його в Київ, так як дуже боліла голова та інші частини тіла. Свою машину він залишив, поїхали на машині ОСОБА_40 . По дорозі зателефонував ОСОБА_68 , ОСОБА_40 розповів про ситуацію, ОСОБА_39 сказав, щоб вони заїхали до нього у Станишівку. Коли під`їхали, до них вийшли ОСОБА_39 і ОСОБА_69 . Він їм все розповів, показав біля машини побої на спині, ногах, чи бачив їх Жирний, сказати точно не може, так як той відходив по своїх справах. ОСОБА_39 сказав йому, щоб нікуди не їхав, а вертався додому і писав скаргу. ОСОБА_40 поїхав по своїх справах, а ОСОБА_39 підвіз його до автобусної зупинки, звідки він поїхав додому, де розповів все батькам, брату, співмешканці ОСОБА_70 . Батько відпросився з роботи і поїхав в Житомир писати скаргу, а він залишився вдома, бо сильно боліла голова і йому було зле. Через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_39 , сказав їхати в Бердичів, щоб разом поїхати до адвоката на консультацію. Він приїхав, але адвокат, якого вони чекали біля центрального входу в універмаг, так і не з`явився, і тому він поїхав додому. У нього дуже боліла голова і він ліг спати. Ввечері приїхав батько, розповів, що їздив скаржитися і що наступного дня йому треба їхати в Житомир і писати скаргу. Наступного дня вони поїхали, йому видали направлення на судово-медичну експертизу, яку він пройшов. Поїхали у обласну прокуратуру, там сказали, що потрібно спочатку поїхати у місцеву прокуратуру написати скаргу, що він зробив. У той день його возив ОСОБА_40 , якого він попросив, так як погано себе почував.

Під час досудового слідства, судового розгляду йому неодноразово дзвонили підсудні, погрожували, також ОСОБА_41 погрожує і свідкам. До потрапляння у міліцію у нього тілесних ушкоджень не було. Після міліції у нього відразу були червоні вуха, тіло, гуля на голові, голова боліла. Самостійно нікуди відразу не звернувся, так як злякався погроз підсудних. Після міліції і до звернення наступного дня на експертизу ні з ким ніяких бійок, конфліктів у нього не було. Сказати точно, скільки він був у міліції, не може, доставили його десь о 10.30, можливо був у відділі до 12-12.30, підтримує в цій частині свої свідчення, надані на досудовому слідстві. В міліції мобільним телефоном не користувався, хоча він і був при ньому, крім того часу, коли йому наказали викласти всі речі і до моменту, коли повернули. Кому саме першим зателефонував після міліції точно вже не пам`ятає, чи ОСОБА_40 , чи батькові. Просив ОСОБА_40 і ОСОБА_39 дати неправдиві показання про те, що вони бачили затримання тому, що злякався погроз підсудних, що він нічого не доведе, що у них все куплено, просив про це свідків ще до звернення зі скаргою (т. 6, а.с. 7-25, 27-31, 35-40, 46-52).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_29 , наданих ним на досудовому слідстві та покладених прокурором у основу обвинувачення - 15.07.08 протягом дня він працював на будівництві в м. Бердичеві, неофіційно, у приватної особи. Додому (в с. Райки Бердичівського району) з м. Бердичева повернувся о 19 годині, після чого постійно був дома. Увечері, приблизно о 21 годині, його покликала на вулицю сусідка ОСОБА_71 , яка висловила претензії з приводу того, що 12.07.2008 р. в с. Мирославка на дискотеці ОСОБА_29 був в стані алкогольного сп`яніння та до неї чіплявся. ОСОБА_29 відповів що це неправда і щоб вона назвала осіб, які їй про це розповіли. ОСОБА_71 відмовилась називати прізвище цих осіб. Тоді ОСОБА_72 запропонував їй поїхати відразу до цих осіб і в їхній присутності все з`ясувати, хто саме говорить неправду. На це вона також відмовилась. Після цієї розмови до них підійшов ОСОБА_24 , що працює в Бердичівському МВ УМВС в карному розшуку. ОСОБА_24 сказав ОСОБА_71 , щоб та йшла додому, що вона і зробила. ОСОБА_24 відразу став погрожувати ОСОБА_29 за те, що той чіплявся до його дружини. ОСОБА_29 намагався залагодити дане непорозуміння та запропонував йому поїхати до людей, які на ОСОБА_29 наговорили неправду і вияснити з ними ці питання. ОСОБА_73 відповів, що ОСОБА_29 не його рівня людина, щоб він з ним їздив, і став звинувачувати його у тому, що ОСОБА_29 нібито побив працівника міліції в м. Бердичеві, також у тому, що ОСОБА_29 нібито незаконно займається наркотичними засобами, за що ОСОБА_24 посадить його за грати. Після цієї розмови, яка тривала приблизно 40 хв., оскільки згоди так і не дійшли, ОСОБА_29 пішов додому. Повернувшись в квартиру, ОСОБА_74 відразу розповів про цю розмову з ОСОБА_24 та його дружиною своїй матері та батькові.

Далі, приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_29 по мобільному телефону повідомив його знайомий ОСОБА_75 про те, що йому щойно телефонував працівник карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 і просив передати ОСОБА_29 , щоб той 16.07.2008 р. прибув до нього в кабінет Бердичівського МВ УМВС. Причина виклику ОСОБА_75 була невідома. Тоді ОСОБА_29 попросив ОСОБА_75 дати його номер мобільного телефону ОСОБА_25 і щоб той сам йому зателефонував і повідомив, яка причина виклику в міліцію.

Після цього, приблизно о 24 годині ОСОБА_29 знов зателефонував ОСОБА_75 та повідомив, що йому знову телефонував ОСОБА_25 та запитав, чи він передав його виклик. ОСОБА_75 в свою чергу сказав, щоб ОСОБА_30 сам зателефонував ОСОБА_29 , на що ОСОБА_25 відповів, що якщо ОСОБА_29 не з`явиться в райвідділі міліції 16.07.2008 р. о 7 год., то ОСОБА_25 його закриє на підвал.

На ранок 16.07.2008 р. про дані дзвінки ОСОБА_75 . ОСОБА_29 повідомив своїм батькам. В цей же день о 8 год. 30 хв. ОСОБА_29 разом зі своєю матір`ю на своєму автомобілі поїхали в м. Бердичів. По дорозі, в с. Райки, біля млину вони зустріли свого знайомого ОСОБА_76 , якому ОСОБА_29 розповів, що його викликає ОСОБА_25 . Тоді ОСОБА_76 зателефонував ОСОБА_25 та запитав у нього, чому він викликає ОСОБА_29 . ОСОБА_25 відповів, що він ОСОБА_29 посадить за те, що той не з`явився вчасно на його виклик. Під час даної розмови ОСОБА_76 домовився з ОСОБА_25 , що останній передзвонить та призначить з ОСОБА_29 нову зустріч. ОСОБА_76 сказав ОСОБА_29 , щоб той чекав його дзвінка. Після цього ОСОБА_29 з матір`ю повернулись додому.

Далі, цього ж дня, приблизно о 10 годині ОСОБА_29 зателефонував ОСОБА_77 та сказав, що він та ОСОБА_25 його чекають в м. Бердичеві на площі Леніна напроти Бердичівської міської ради. ОСОБА_29 відразу на своєму легковому автомобілі ВАЗ-21063, темно-зеленого кольору, сам поїхав в м. Бердичів. Під час того, як він їхав в м. Бердичів, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_75 та попросив його бути неподалік від площі Леніна в м. Бердичеві та прослідкувати за тим, що буде відбуватися з ним під час розмови з ОСОБА_25 .

Коли ОСОБА_29 під`їхав до площі Леніна (Жовтнева) в м. Бердичеві, напроти пам`ятника Леніну він побачив ОСОБА_76 та ОСОБА_25 . Під`їхавши до них, ОСОБА_29 вийшов з автомобіля. При цьому ОСОБА_78 сказав, щоб ОСОБА_29 зачекав в автомобілі, поки вони будуть розмовляти. Після цього ОСОБА_29 приблизно протягом 10 хв. знаходився в своєму автомобілі, після чого його покликав ОСОБА_76 . ОСОБА_29 підійшов до них, і ОСОБА_76 запитав у нього, чому його розшукує карний розшук за продаж наркотичних засобів та за побиття працівника міліції. ОСОБА_29 відповів, що це неправда і що він здогадується, чому його викликають працівники міліції, та повідомив, що все це через ОСОБА_24 з яким 15.07.2008 р. у вечері у нього була розмова. На це ОСОБА_25 сказав, що оскільки він змінився з чергування і йде додому, то ОСОБА_29 потрібно буде приїхати до нього в райвідділ міліції на наступний день 17.07.2008 р. о 8 год. 30 хв., де він поговорить з ОСОБА_29 щодо його поведінки з сусідами. ОСОБА_29 погодився і ОСОБА_25 сказав, що він може їхати додому.

ОСОБА_29 сів у свій автомобіль і хотів їхати додому, однак в цей час йому перекрив дорогу легковий автомобіль ВАЗ-2109. З цього автомобіля відразу вийшли незнайомі на той час ОСОБА_29 працівники міліції та ОСОБА_24 . Підійшовши до ОСОБА_29 , ОСОБА_24 пред`явив своє посвідчення працівника міліції, після чого вказані особи забрали у ОСОБА_29 ключі від автомобіля, заломили йому руки за спину та посадили ОСОБА_29 у їхній автомобіль ВАЗ-2109 на заднє сидіння. Один із вказаних працівників міліції сів за кермо автомобіля ОСОБА_29 , інші сіли в автомобіль в якому вони приїхали, і в такому складі на двох автомобілях вони під`їхали до Бердичівського МВ УМВС.

ОСОБА_29 відразу завели в приміщення райвідділу міліції на другий поверх, в кабінет, що був ліворуч від сходинкового маршу. В даному кабінеті хтось із працівників міліції, які привели ОСОБА_29 , наказали йому викласти на стіл все з кишень. Коли ОСОБА_29 виклав на стіл все з своїх кишень, його посадили на лавку, що знаходилась в даному кабінеті праворуч від входу під стіною. Після цього ОСОБА_24 підійшов до ОСОБА_29 та вдарив його долонею правої руки по лівому вуху. При цьому ОСОБА_79 сказав, що вчора увечері ОСОБА_29 був герой, а тепер вони подивляться, який він буде герой в міліції. Після цих слів ОСОБА_29 наніс удар кулаком в живіт один із вказаних працівників міліції, як згодом ОСОБА_74 дізнався, це був ОСОБА_42 . При цьому ОСОБА_24 знову став говорити, що це ОСОБА_29 за те, що він вмішується в його сім`ю. Після цих слів ОСОБА_24 , ОСОБА_42 та ОСОБА_25 стали разом наносити ОСОБА_29 удари кулаками в область живота та долонями рук по голові. Під час цього ОСОБА_42 схопив ОСОБА_29 руками за голову та став бити його голову об стіну. Під час цього він назвав себе ОСОБА_42 та сказав, що це ОСОБА_29 потрібно буде, щоб більше писати скарг. Після цього вказані працівники міліції стали ОСОБА_29 погрожувати тим, що підкинуть йому наркотики та патрони, якщо він не перестане вмішуватись в сім`ю ОСОБА_24 . ОСОБА_24 пригрозив ОСОБА_29 , що якщо він буде на них скаржитись, то бандити вивезуть його на смітник. Після того, як вказані працівники міліції перестали наносити ОСОБА_29 удари, ОСОБА_24 з ОСОБА_26 підняли за руки ОСОБА_29 з лавки на ноги. ОСОБА_25 , діставши з сейфу, що знаходився в дальньому лівому куту кабінету, гумовий кийок ПР-73 чорного кольору, підійшов до ОСОБА_29 зі спини, та, правою рукою тримаючи ПР-73, наніс ним ОСОБА_29 два удари, один по спині та один по ногам нижче сідниць. При нанесенні цих ударів ОСОБА_25 сказав ОСОБА_29 , що це йому для того, щоб було більше писати скарг на них. Після цього ОСОБА_24 сказав ОСОБА_29 , що йому повезло, оскільки за нього попросив ОСОБА_76 , бо вони хотіли закрити ОСОБА_29 на підвал.

Далі хтось із вказаних працівників міліції сказав, щоб ОСОБА_29 забрав свої речі і йшов звідти. ОСОБА_29 забрав свої речі і ОСОБА_25 вивів його з райвідділу міліції на вул. Дзержинського, де стояв автомобіль Па ОСОБА_80 . При цьому ОСОБА_25 сказав ОСОБА_29 , що працівники міліції стоять один за одним, і якщо він напише скаргу і когось звільнять з роботи, то інші працівники міліції ОСОБА_29 за це помстяться.

Після цього ОСОБА_29 на своєму автомобілі поїхав до універмагу «Ювілейний», де зустрівся з ОСОБА_75 , якому відразу розповів, що його затримали та побили працівники міліції. При цьому ОСОБА_29 сказав, що після побиття він погано себе почуває, однак йому потрібно заплатити кредит в Альфа-банку в м. Києві. ОСОБА_75 відповів, що він сам їде своїм автомобілем по справах в м. Київ і може завести ОСОБА_29 в м. Київ заплатити кредит. Тоді ОСОБА_29 сів в автомобіль ОСОБА_75 та разом з ним поїхав в напрямку м. Житомира. Коли вони доїхали до об`їзної дороги м. Житомира неподалік лікарні Станишівка, ОСОБА_75 по телефону повідомив ОСОБА_81 , що ОСОБА_29 побили працівники міліції і він їде з ним в м. Київ платити кредит. Оскільки ОСОБА_81 в цей час знаходився неподалік лікарні Станишівка, він зустрівся з ОСОБА_75 та ОСОБА_29 ОСОБА_29 розповів ОСОБА_81 , що його незаконно затримали та побили працівники міліції. При даній розмові ОСОБА_29 показав ОСОБА_81 та ОСОБА_75 сліди від удару ОСОБА_25 гумовим кийком на своїй спині. Тоді ОСОБА_82 сказав, що в такому стані ОСОБА_29 не можна їхати в м. Київ, а потрібно повернутись в м. Бердичів та оскаржувати неправомірні дії працівників міліції. В цей час до них підійшов ОСОБА_83 , що проживає в с. Райки Бердичівського району. При цьому ОСОБА_81 сказав йому, що ОСОБА_29 побили працівники міліції. На це ОСОБА_83 відповів, що ОСОБА_29 потрібно поскаржитись на працівників міліції. Після цього ОСОБА_81 сказав, що підвезе ОСОБА_29 до маршрутного таксі, що йде з м. Житомира в м. Бердичів, щоб ОСОБА_29 їхав додому. Далі ОСОБА_75 поїхав в м. Київ, а ОСОБА_81 на своєму автомобілі підвіз ОСОБА_29 в район Музикалки м. Житомира, де ОСОБА_29 сів в маршрутне таксі і поїхав в м. Бердичів.

Повернувшись в м. Бердичів, ОСОБА_29 на своєму легковому автомобілі відразу поїхав додому, де про все розповів своїм батькам та показав сліди від ударів гумовим кийком на спині та на ногах. Батько ОСОБА_29 запропонував відразу поїхати з ним в м. Житомир, щоб звернутися зі скаргою до керівництва обласної міліції. ОСОБА_29 відмовився їхати, оскільки погано себе почував. Тоді його батько сам поїхав в м. Житомир скаржитись на дії працівників міліції.

Далі приблизно о 17 год. на прохання ОСОБА_81 . ОСОБА_53 з ним зустрівся в м. Бердичеві біля універмагу Ювілейний. ОСОБА_29 розповів детально про всі обставини, за яких його працівники міліції затримали та побили. Також розповів, що його батько поїхав скаржитись на працівників міліції в м. Житомир. При цьому ОСОБА_81 намагався додзвонитись та обговорити це питання з якимось адвокатом. Однак тоді він ні з ким з адвокатів не зв`язався та порадив ОСОБА_29 їхати додому чекати приїзду батька та дізнатись, чи вдалось йому оскаржити дії працівників міліції.

Повернувшись додому, ОСОБА_29 більше нікуди з дому не виходив. Приблизно о 20 год. додому повернувся його батько та розповів, що він їздив в м. Житомир, де розповів про побиття ОСОБА_29 працівникам СБУ та в обласному УМВС. При цьому батько сказав, що на наступний ранок ОСОБА_29 потрібно буде поїхати з ним в обласне УМВС з приводу його побиття працівниками міліції. На наступний ранок ОСОБА_75 відвіз ОСОБА_29 та його батьків в м. Житомир в УМВС, де у ОСОБА_29 взяли пояснення та дали направлення на освідування в судово-медичну експертизу.

На запитання слідчого «чи може ОСОБА_29 пояснити детально, хто конкретно із вказаних ним працівників міліції наніс йому удари, а саме чим, скільки, в яку частину тіла та з якою силою», ОСОБА_29 відповів, що ОСОБА_24 наніс йому один удар долонею правої руки в область лівого вуха зі значною силою, оскільки від даного удару у нього в вусі з`явився дзвін і вухо стало боліти. Даний удар він наніс відразу, коли ОСОБА_29 завели в кабінет і він сів на лавку. Крім цього удару, ОСОБА_24 наніс йому один удар кулаком правої руки в лівий бік тулуба. Даний удар був незначної сили, оскільки болю ОСОБА_29 від нього не відчув. При нанесенні даних ударів ОСОБА_73 стояв напроти ОСОБА_29 ліворуч. ОСОБА_29 при цьому сидів на лавці.

Коли ОСОБА_29 сидів на лавці, ОСОБА_26 наніс йому один удар кулаком правої руки в область живота. При даному ударі ОСОБА_26 стояв навпроти ОСОБА_29 . Після цього ОСОБА_26 схопив ОСОБА_29 руками за голову та приблизно 3-4 рази вдарив задньою частиною голови об стіну, що була позаду ОСОБА_29 . ОСОБА_26 наносив удар в живіт не зі значною силою, оскільки болю ОСОБА_29 від того не відчув. Однак головою об стіну ОСОБА_26 вдаряв із значною силою, так що у ОСОБА_29 в очах потемніло і він втратив свідомість. Коли ОСОБА_29 прийшов до тями, то лежав на підлозі, а вказані працівники міліції стали його піднімати з підлоги на лавку.

ОСОБА_25 спочатку наніс ОСОБА_29 один удар кулаком лівої руки в область тулуба справа. Цей удар був незначної сили, оскільки ОСОБА_74 від нього болю не відчув. Основний удар за весь цей час перебування в даному кабінеті ОСОБА_29 був нанесений ОСОБА_25 гумовим кийком по ногам та по спині. При нанесенні ОСОБА_25 цих ударів гумовим кийком, ОСОБА_29 стояв на ногах, його за руки тримали з правої сторони ОСОБА_26 , а з лівої сторони ОСОБА_24 . ОСОБА_25 в цей час стояв позаду ОСОБА_29 з лівої сторони. ОСОБА_25 наніс ОСОБА_29 зі значною силою спочатку один удар гумовим кийком по ногам, а саме по задній частині стегон біля сідниць. При цьому ОСОБА_29 відчув різку, нестерпну біль на правій нозі ззаду. Відразу після даного удару ОСОБА_25 наніс один удар гумовим кийком ОСОБА_29 по спині, від чого ОСОБА_29 відчув різку біль в спині. При нанесенні даних ударів ОСОБА_25 тримав гумовий кийок за його ручку в правій руці. ОСОБА_29 це добре пам`ятає, оскільки коли ОСОБА_25 наніс йому один удар по ногам, ОСОБА_29 від болю повернув до нього голову та, побачивши, що ОСОБА_25 знову замахнувся на нього гумовим кийком, щоб нанести удар, ОСОБА_29 попросив ОСОБА_25 , щоб він більше не бив і при цьому бачив, що ОСОБА_25 тримав гумовий кийок за його рукоятку в правій руці. Однак ОСОБА_25 даного прохання не послухав та наніс ОСОБА_29 удар гумовим кийком по спині (т. 2, а.с. 9-18, 47-48, т. 3, а.с. 12-14).

У зв`язку з наявністю істотних суперечностей між показаннями, які надав потерпілий на суді, слідчому під час останніх допитів, за клопотанням сторони захисту судом оголошено і показання потерпілого ОСОБА_29 на досудовому слідстві, надані 19.05.09, відповідно до яких події 16.07.08 розгорталися дещо по-іншому: приблизно о 8 год. 30 хв., коли його батько вже пішов на роботу, він разом зі своєю матір`ю на їхньому легковому автомобілі поїхали в м. Бердичів. По дорозі в с. Райки біля млину він зустрів свого знайомого ОСОБА_76 . Той запитав, куди він їде, на що він розповів, що його викликає ОСОБА_25 . Тоді ОСОБА_76 при ньому зателефонував ОСОБА_25 та запитав, чому той його викликає. ОСОБА_25 відповів, що посадить його за те, що не з`явився вчасно на виклик. Під час даної розмови ОСОБА_76 домовився з ОСОБА_25 , що останній передзвонить та призначить з ним нову зустріч. ОСОБА_76 сказав, щоб чекав його дзвінка. Після цього він з матір`ю повернулись додому. Далі приблизно о 10 годині йому зателефонував ОСОБА_76 та сказав, що він та ОСОБА_25 чекають його в м. Бердичеві на площі Леніна напроти Бердичівської міської ради. Він відразу сам на своєму легковому автомобілі ВА3-21063 темно-зеленого кольору поїхав в м. Бердичів. Під час того як їхав в м. Бердичів, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_75 та попросив його бути неподалік від площі Леніна в м. Бердичеві та прослідкувати за тим, що буде відбуватися з ним під час розмови з ОСОБА_25 .

Коли він приїхав в м. Бердичів на площу Леніна, напроти пам`ятника Леніну стояв ОСОБА_76 та ОСОБА_25 . Він під`їхав до них та вийшов з автомобіля. При цьому ОСОБА_76 сказав, щоб він зачекав в автомобілі, поки вони будуть розмовляти. Він сів в автомобіль і приблизно 10 хв. чекав, поки вони між собою про щось розмовляли. Про що саме, він на той час не знав, оскільки тієї розмови не чув. Після цього ОСОБА_76 покликав його. Він підійшов до них і ОСОБА_76 запитав у нього, чому його розшукує карний розшук за продаж наркотичних засобів та за побиття працівника міліції. Він відповів, що це неправда і що він здогадується, чому його викликають працівники міліції та повідомив, що все це через ОСОБА_24 , з яким 15.07.2008 р. у вечері у нього була розмова. На це ОСОБА_25 сказав, що оскільки він змінився з чергування і йде додому, то йому потрібно буде приїхати до нього в райвідділ міліції в кабінет № 16/2 на наступний день 17.07.2008 р. о 8 год. 30 хв., де він поговорить з ним щодо його поведінки з сусідами. Він погодився і ОСОБА_25 сказав, що він може їхати додому.

Він сів у свій автомобіль і хотів їхати додому, однак в цей час йому перекрив дорогу легковий автомобіль ВАЗ-2109 срібного кольору. З цього автомобіля відразу вийшли ОСОБА_24 та ще троє незнайомих йому на той час осіб. Вони відразу підійшли до нього, ОСОБА_24 пред`явив йому своє посвідчення працівника міліції, після чого вказані особи забрали у нього ключі від автомобіля, заломили йому руки за спину та посадили його у їхній автомобіль ВАЗ-2109 на заднє сидіння. В даний автомобіль на заднє сидіння біля нього праворуч сів ОСОБА_25 , а ліворуч ОСОБА_24 . За кермом та на передньому пасажирському сидінні було двоє незнайомих йому чоловіків. Один із чотирьох, що приїхали в даному автомобілі, сів за кермо його автомобіля, і в такому складі вони на двох автомобілях під`їхали до Бердичівського МВ УМВС.

Його відразу завели в приміщення райвідділу міліції на другий поверх в кабінет, що був ліворуч від сходинкового маршу. В даному кабінеті вже сиділо двоє незнайомих йому чоловіків віком приблизно 40 років. Вони сиділи за столом біля вікна. Далі хтось із тих, хто його привів в кабінет, сказали викласти на стіл все що у нього є в кишенях. Коли він все виклав з кишень, його відразу посадили на лавочку, що знаходилась в даному кабінеті праворуч від входу під стіною.

Тільки він сів на лавочку, ОСОБА_24 підійшов до нього та вдарив його долонею правої руки в ліве вухо. При цьому ОСОБА_54 сказав, що вчора він увечері був герой, а тепер вони подивляться, який він буде герой в міліції. Після цих слів йому наніс удар кулаком в живіт один із вказаних чотирьох чоловіків, як згодом він дізнався, це був ОСОБА_42 . При цьому ОСОБА_24 знову став говорити, що це йому за те, що він вмішується в його сім`ю. Після цих слів вказані присутні працівники міліції, а саме ОСОБА_24 , ОСОБА_42 , ОСОБА_25 та ще двоє йому невідомих, що привели його в даний кабінет, стали разом наносити йому удари кулаками в область живота та долонями рук по голові. Під час цього ОСОБА_42 схопив його руками за голову та став бити його голову об стіну. Під час цього він назвав себе ОСОБА_42 та сказав, що це йому потрібно буде, щоб більше писати скарг. Після цього в кабінет зайшов незнайомий йому працівник міліції у форменому одязі та запитав, вказуючи на нього, хто це такий. ОСОБА_24 відповів, що він дуже крутий і його потрібно провчити. На це вказаний працівник міліції наніс йому один удар кулаком в область живота, після чого сказав до ОСОБА_24 : «Займайтесь», і вийшов з кабінету. Після цього вказані працівники міліції стали йому погрожувати, що підкинуть наркотики та патрони, якщо він не перестане вмішуватись у сім`ю ОСОБА_24 . ОСОБА_24 вихвалявся, що у нього є знайомі в суді і якщо він буде на нього скаржитись, то йому за це нічого не буде. Також ОСОБА_24 пригрозив, що якщо він буде на них скаржитись, то бандити вивезуть його на смітник. Після всього цього, коли вони перестали наносити йому удари, ОСОБА_24 з ОСОБА_42 підняли його з лавочки за руки на ноги, а ОСОБА_25 , діставши з сейфу, що знаходився в дальньому лівому куту кабінету, гумовий кийок ПР-73 чорного кольору, підійшов до нього ззаду та, стоячи ліворуч від нього позаду за спиною, правою рукою тримаючи ПР-73, наніс йому один удар гумовим кийком по ногам нижче сідниць ззаду та другий удар по спині. При нанесенні йому цих ударів ОСОБА_25 сказав, що це йому для того, щоб було більше писати скарг на них. Після цього ОСОБА_25 поклав ПР-73 назад в сейф. ОСОБА_24 в свою чергу сказав, що йому повезло, що за нього попросив ОСОБА_76 , а то вони хотіли його закрити на підвал. Далі хтось із них сказав, щоб він забрав свої речі і йшов звідти. Він забрав свої речі, і ОСОБА_25 вивів його з райвідділу міліції на вул. Дзержинського, де стояв його автомобіль. При цьому ОСОБА_25 сказав, що він може їхати і погрозив, що працівники міліції стоять один за одним, якщо він напише скаргу і когось звільнять з роботи, то інші працівники міліції йому за це помстяться.

Це було приблизно вже 12 год. 50 хв. Він відразу сів у свій автомобіль і поїхав додому. Приїхавши додому, в квартирі він побачив свою маму та батька. Вони запитали, що трапилось, і він в деталях їм все розповів. При цьому він показав їм місця, де у нього боліло на тілі, а саме на спині та ногах ззаду. Також у нього боліла голова та вуха, його нудило. Після цього батько попросив його поїхати з ним в м. Житомир, щоб звернутися з даного приводу до начальника обласного УМВС. Він відповів, що не зможе поїхати, оскільки у нього дуже боліла голова та різні частини тіла. Тоді батько поїхав сам. Увечері батько приїхав та повідомив, що на наступний день їм разом потрібно їхати в м. Житомир.

На наступний день 17.07.2008 р. його, батька та матір його знайомий ОСОБА_75 відвіз в м. Житомир. Вони відразу звернулись в обласне УМВС, де у них відібрали пояснення і йому дали направлення на судово-медичну експертизу. Далі вони поїхали в Житомирську судово-медичну експертизу, де його оглянув судмедексперт. Далі вони поїхали в прокуратуру області, звідки їх направили в прокуратуру м. Бердичева. Вони відразу поїхали та звернулись в прокуратуру м. Бердичева.

Під час допиту слідчий поставив декілька уточнюючих запитань, які з відповідями потерпілого відтворюються прямою мовою: «Запитання: куди саме Ви заїжджали після того як 16.07.2008 р. Вас відпустили з Бердичівського МВ УМВС?
Відповідь: я відразу поїхав додому та нікуди не заїжджав.
Запитання: чим саме Ви займались 16.07.2008 р., після того як приїхали додому з Бердичівського МВ УМВС?
Відповідь: після того як я приїхав додому я розповів про всі обставини мого побиття своїм батькам та ліг полежати і заснув. Після того я був дома.
Запитання: чи виходили Ви на вулицю 16.07.2008 р. після 20 год.?
Відповідь: в цей вечір, 16.07.2008 р., я на вулицю не виходив. (т. 2, а.с. 42-46).

Під час здійснення судового розгляду після останнього за часом повторного автоматизованого розподілу справ, складом суду, що на даний час вирішує справу, жоден зі свідків до суду жодного разу також не з`явився, хоча свідки викликалися за адресами проживання, у зв`язку з наведеним судом оголошено показання свідків, дані ними як під час досудового слідства, так і в ході судового слідства при розгляді попереднім складом суду.

Так, будучи допитаним в залі суду, свідок ОСОБА_84 показав, що потерпілий є його сином. Син вчився разом з ОСОБА_85 і ОСОБА_86 . 15 липня 2008 року він прийшов додому і дивився з сином телевізор, дружина займалася господарством. Потім дружина зайшла у будинок і сказала сину, що прийшла ОСОБА_87 , яка хоче з ним поговорити. Син вийшов до Люди, а коли повернувся, то розповів, що ОСОБА_54 приревнував ОСОБА_88 до нього і погрожував закрити на «яму». Ввечері, коли вже було темно, синові зателефонував ОСОБА_40 і сказав, щоб син приїхав зранку в міліцію.

Наступного ранку, о 08-09 годині він сказав сину іти в міліцію, а сам пішов на роботу. На синові в цей час тілесних ушкоджень не було, син на здоров`я не скаржився. Коли прийшов з роботи на обід о 12 годині, син був вдома, лежав, був вже побитий (після оголошення показань на досудовому слідстві свідок вказав, що помилився і син приїхав, коли він вже йшов на роботу з обіду). Син розповів, що зателефонував ОСОБА_41 і назначив зустріч. Зустрілися близько 10 ранку на площі. Там ОСОБА_41 сказав сину приїхати 17 числа на розмову про відносини сина з сусідами, син погодився. Далі ОСОБА_89 вже сів у автомобіль і хотів їхати, але його підрізала машина ОСОБА_42 . Сина витягнули з машини, забрали ключі і запхнули у автомобіль ОСОБА_42 , завезли в міліцію, у 14 кабінет, де били і знущалися.

ОСОБА_89 розповідав, що ОСОБА_54 бив його по вухах, голові, тулубу, ОСОБА_41 бив палицею ПР-73 по спині, в область сідниць, ОСОБА_42 бив головою об стіну. Підсудні казали сину, що якщо буде жалітися, підкинуть наркотики або вивезуть на смітник.

Він 20 років проробив в органах, син не міг за станом здоров`я, скаржився на болі в животі, печінці, і тому він відпросився у начальника та поїхав на маршрутці в управління СБУ поскаржитися, був там десь о 16.30. Там він написав заяву, не сам, а з його слів один з учнів за 10 гривень, бо йому було погано. У заяві писав, що сина клали при затриманні на асфальт зі слів сина чи дружини, заяву віддав черговому у званні майор і вона зареєстрована 17 числом, бо 16 числа після 17 години вже не працювала канцелярія. У СБУ сказали приїхати наступного ранку з сином. І коли уїжджав у Житомир, і коли приїхав близько 20 години, син був вдома, лежав на ліжку.

Наступного ранку вони приїхали з сином, їх прийняли, син дав показання, йому дали направлення на судово-медичну експертизу. Далі їм сказали їхати у Житомирську прокуратуру, звідки зателефонували до Бердичівської прокуратури, де син також дав пояснення. Возив їх ОСОБА_40 , бо сину було погано.

На тілі сина, на спині та на ногах бачив басамани продовгуваті смуги, почервоніння від ударів, які проявляються на 2-3 день. Крові на голові сина не пам`ятає, пам`ятає припухлість на тім`ячку. Про те, що в день побиття син їздив в Житомир, йому не розповідав. Після подій підсудні погрожували його сину, щоб забрав заяву, до нього також приїжджали з міліції, щоб він вмовив сина забрати заяву, він писав скарги у прокуратуру. Сина він не бив, за слухами, ОСОБА_54 підмовив свідка ОСОБА_47 таке сказати (т. 6, а.с. 55-67).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_84 , наданих ним на досудовому слідстві 15.07.2008 р. у вечірній час його сина ОСОБА_29 покликала на вулицю їхня сусідка ОСОБА_71 Повернувшись приблизно через 40 хвилин, ОСОБА_29 розповів, що ОСОБА_71 та її чоловік ОСОБА_24 звинуватили його у тому, що він вмішується в їхню сім`ю. На ранок 16.07.2008 р. ОСОБА_29 розповів ОСОБА_84 , що вночі до нього телефонував його знайомий ОСОБА_75 , який повідомив, що ОСОБА_29 викликав ОСОБА_25 в Бердичівський МВ на 7 год. 16.07.2008 р.

Далі 16.07.2008 р. о 12 годині, коли ОСОБА_84 прийшов з роботи додому на обідню перерву, його дружина ОСОБА_90 повідомила, що ОСОБА_29 затримали працівники міліції і він знаходиться в Бердичівському МВ УМВС. При цьому вона також повідомила, що їй телефонувала співмешканка ОСОБА_29 - ОСОБА_91 , яка сказала, що ОСОБА_29 скоро відпустять, оскільки її вітчим попросив про це працівника міліції ОСОБА_25 . Далі приблизно о 13 годині додому прийшов ОСОБА_29 , який повідомив, що він знаходився в Бердичівському МВ УМВС, де його сильно побили працівники міліції, а саме ОСОБА_79 , який бив руками по вухах, ОСОБА_25 , який наніс гумовим кийком удари по спині та по ногам, та ОСОБА_26 , який вдаряв ОСОБА_29 головою об стіну. При цьому ОСОБА_29 повідомив, що у нього болить голова, оскільки його били головою об стіну, а також гумовим кийком по ногам та по спині. При цьому вуха у ОСОБА_29 були червоного кольору з припухлістю. Під час розмови ОСОБА_29 зняв одяг і ОСОБА_84 побачив у нього на спині продовгуватий слід червоного кольору та на ногах схожий слід червоного кольору.

Після цього ОСОБА_84 поїхав в м. Житомир, де написав та подав заяву в СБУ в Житомирській області, а також в усній формі повідомив працівників внутрішньої безпеки МВС України в Житомирській області про побиття його сина ОСОБА_29 працівниками Бердичівського МВ УМВС. (т. 2, а.с. 1-3, 4-5).

Свідок ОСОБА_90 , мати потерпілого, під час допиту в ході судового слідства показала, що 15 липня 2008 року о 20 годині вона закрила курей і йшла додому. Біля під`їзду її чекала ОСОБА_60 , яка попросила покликати сина, той вийшов. Через вікно на кухні вона чула їхню розмову. Люда сказала синові, що їй розповіли його друзі, що син чіплявся до неї на дискотеці. В цей момент підбіг підсудний ОСОБА_54 і почав казати сину, що той сміявся з його дружини, чіплявся до неї на дискотеці. Далі ОСОБА_54 почав казати синові, що той торгує наркотиками, що його шукають за побиття працівника міліції, що він пошкодує, що буде закритим на «підвал». Син попросив все пояснити, бо нічого не розумів, але ОСОБА_54 сказав, що нічого пояснювати не буде, тому що син людина не того рівня. Син пішов додому, так нічого і не зрозумівши. Приблизно через годину син вийшов із своєї кімнати і повідомив, що телефонував ОСОБА_25 і сказав, щоб син завтра на 07 ранку приїхав до нього у кабінет. Чоловік сказав сину, що не треба нікуди їхати, а хай надсилають повістку. Потім ОСОБА_41 подзвонив ОСОБА_40 і сказав, що якщо син не приїде, то закриє обох на «підвал».

Вранці, близько 7.30-08 години вона з сином їхала у Бердичів. По дорозі, біля млина у селі зустріли ОСОБА_43 , який при них зателефонував ОСОБА_41 і запитав навіщо той викликає сина. Після цього ОСОБА_43 сказав їм, щоб поверталися додому і чекали дзвінка. Через деякий час, хвилин за 30 ОСОБА_43 зателефонував і сказав, щоб син їхав у Бердичів на площу ОСОБА_66 , там його буде чекати ОСОБА_41 .

Ще через деякий час їй подзвонила ОСОБА_92 , яка повідомила, що ОСОБА_93 затримала міліція, це було близько 11 години. Вона відразу не повірила, зателефонувала ОСОБА_67 , той сказав не нервувати і поїхати до чергового в міліцію. У сина телефон був відключений. Десь через годину знову подзвонила ОСОБА_37 , розповіла, що ОСОБА_43 дзвонив у міліцію, там сказали, що сина відпустять. Вона повернулася з зупинки додому. На обід прийшов чоловік і вона все йому розповіла. Через декілька хвилин додому приїхав і син, це було близько 13 години. Вийшовши з автомобіля, син тримався за голову, у нього були дуже червоні вуха.

Син розповів, що коли приїхав на площу, там вже був ОСОБА_41 , який йому сказав на другий день приїхати у відділок. Як тільки син хотів від`їхати, йому дорогу перегородила інша машина, з якої вийшли ОСОБА_54 , ОСОБА_42 , забрали ключі від машини у сина, повезли у відділок. На вході чергова запитувала за сина, хто з міліціонерами, підсудні відповіли, що це з ними. У кабінеті ОСОБА_54 вдарив сина по вухах, у живіт, кричав, що син чіпляється до його дружини. В кабінет зайшов ще один міліціонер, який вдарив сина. ОСОБА_54 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 казали, що треба провчити сина, погрожували підкинути наркотики, вбити, вивезти на смітник. Рудницький витягнув з сейфа гумовий кийок, бив ним сина, доки ОСОБА_54 і ОСОБА_42 тримали. ОСОБА_42 бив сина головою об стіну, при цьому кажучи: « ОСОБА_94 , я ОСОБА_42 , нам за це нічого не буде, у нас все схвачено». Розповівши, син підняв футболку, вони жахнулися, там все було синім. Від побоїв у сина була червона смуга під сідницями, син казав, що втрачав свідомість. Син відмовився викликати швидку, вона дала йому заспокійливе, знеболювальне.

Чоловік сказав, що він так це не залишить, пішов на роботу, відпросився, сказав, що поїде писати заяву в СБУ. Там йому сказали, щоб син приїхав зняв побої. Наступного дня в УВС їх прийняв ОСОБА_95 , син надав пояснення, йому дали направлення на експертизу. Вони їздили в обласну прокуратуру, де їм сказали звертатися у Бердичівську прокуратуру. В цей день їх возив ОСОБА_40 . Вони прийшли до ОСОБА_96 , той відправив їх до ОСОБА_97 , який дав бланк пояснень, вона заповнювала його вдома, в тому числі за чоловіка, який погано бачить, чоловік їх підписував. У Петровського є дядько ОСОБА_98 , який казав, щоб тільки подивилися, як він цих наркоманів заткнув за пазуху, кримінальну справу не порушать. Про те, що з друзями їздив в Житомир, що просив їх дати неправдиві свідчення, син їй не розповідав (т. 6, а.с. 71-80, 84-87).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_90 , наданих нею на досудовому слідстві 15.07.2008 р. приблизно о 20 год. її сина ОСОБА_29 покликала на вулицю їхня сусідка ОСОБА_71 . Коли ОСОБА_29 вийшов на вулицю, ОСОБА_90 стала за ним слідкувати з кухні через вікно. ОСОБА_90 побачила, що між ОСОБА_29 та ОСОБА_71 виникла якась суперечка. Через деякий час до ОСОБА_29 підійшов ОСОБА_24 і між ними також відбулась суперечка. Під час даної суперечки ОСОБА_24 став погрожувати ОСОБА_29 тим, що в м. Бердичеві працівнику міліції нанесли удар в обличчя і за це ОСОБА_29 вже шукає вся міліція. При цьому ОСОБА_24 став погрожувати ОСОБА_29 тим, що він сам його закриє на підвал і що ОСОБА_29 за це пожаліє. Коли ОСОБА_29 повернувся в квартиру, відразу розповів ОСОБА_90 про те, що ОСОБА_99 та ОСОБА_24 звинувачують його у тому, що він нібито на дискотеці в клубі в с. Мирославка кривлявся за спиною та перекривляв ОСОБА_71 перед присутніми. Однак ОСОБА_24 та ОСОБА_71 відмовились називати ОСОБА_29 людей, які їм про це розповіли.

Після цього, приблизно о 22 год. їй повідомив ОСОБА_29 , що йому зателефонував його знайомий ОСОБА_75 та повідомив, що ОСОБА_29 викликає працівник міліції ОСОБА_25 в Бердичівський МВ УМВС 16.07.2008 р. на 7 годину ранку. На ранок 16.07.2008 р. ОСОБА_29 повідомив ОСОБА_90 про те, що у ночі до нього знову телефонував ОСОБА_75 та повідомив, що ОСОБА_29 викликає працівник міліції ОСОБА_25 в Бердичівський МВ УМВС 16.07.2008 р. на 7 годину ранку.

16.07.2008 р. вранці ОСОБА_90 разом з ОСОБА_29 поїхали в м. Бердичів в міліцію. По дорозі біля млину в с. Райки вони зустрілися з ОСОБА_76 , якому ОСОБА_74 повідомив про його виклик працівником міліції. ОСОБА_76 відразу зателефонував ОСОБА_25 та після розмови з ним сказав ОСОБА_100 , що ОСОБА_25 протягом години зателефонує ОСОБА_76 та призначить йому зустріч. Далі ОСОБА_29 та ОСОБА_90 повернулись додому. Через декілька годин ОСОБА_76 зателефонував ОСОБА_100 та сказав, щоб він приїхав в м. Бердичів на площу Леніна, де його буде чекати ОСОБА_25 . Після цього ОСОБА_29 сам на своєму легковому автомобілі поїхав в м. Бердичів.

Далі приблизно об 11 годині до ОСОБА_90 зателефонувала співмешканка ОСОБА_29 - ОСОБА_101 та повідомила, що в центрі міста Бердичева працівники міліції затримали ОСОБА_29 та повезли його в райвідділ міліції. Приблизно о 12 годині до ОСОБА_90 знову зателефонувала ОСОБА_101 та повідомила, що зі слів ОСОБА_76 працівники міліції вже мають відпустити ОСОБА_29 . Далі, приблизно о 12 год. 10 хв. з роботи на обідню перерву додому прийшов її чоловік ОСОБА_84 , якому вона відразу розповіла про затримання ОСОБА_29 .

Далі, приблизно о 12 год. 40 хв. в квартиру зайшов ОСОБА_29 та відразу повідомив, що він знаходився в Бердичівському МВ УМВС і його там сильно побили працівники міліції. Він розповів, що коли приїхав на площу Леніна в м. Бердичеві, то там зустрівся з працівником міліції ОСОБА_25 , який став звинувачувати сина у тому, що він незаконно займається наркотичними засобами. Це було в присутності ОСОБА_76 . Далі ОСОБА_25 сказав сину, щоб він прийшов в райвідділ міліції 17.07.2008 р. та дав йому якісь пояснення. Коли ОСОБА_29 погодився, ОСОБА_25 сказав, що він може їхати. ОСОБА_29 сів у свій автомобіль і хотів їхати додому. В цей час йому перегородив шлях легковий автомобіль, з якого вийшли ОСОБА_24 та незнайомі йому особи. Вони відразу загнули ОСОБА_29 руки за спину і посадили його в свій автомобіль, після чого відвезли в Бердичівський МВ УМВС. В цей же час хтось із вказаних осіб забрав у ОСОБА_29 ключі від автомобіля і доставив автомобіль сина до райвідділу міліції.

Далі ОСОБА_29 пояснив, що в Бердичівському МВ УМВС його завели на другий поверх в один із кабінетів. В даному кабінеті спочатку був ОСОБА_24 та ще декілька незнайомих йому чоловіків в цивільному одязі. Через деякий час в даний кабінет зайшов ОСОБА_25 . Працівники міліції закрили двері на замок зсередини і стали наносити удари ОСОБА_29 . Так, ОСОБА_79 відразу став наносити йому удари руками по вухах та кулаком в живіт і при цьому говорив, що це йому за те, щоб він більше не ліз в його сім`ю. Далі один із присутніх - високого зросту, худощавий, назвав себе ОСОБА_42 , сказав що це прізвище ОСОБА_29 потрібне буде, щоб писати скарги в прокуратуру, однак він цього не боїться. При цьому ОСОБА_42 схопив ОСОБА_50 за волосся і став вдаряти його головою об стіну. Від даних ударів ОСОБА_29 втратив свідомість. Під час даного побиття ОСОБА_25 в даному кабінеті звідкись дістав гумову палицю та два рази вдарив ОСОБА_29 , а саме один раз по спині і один раз по ногам ззаду біля сідниць. При цьому ОСОБА_29 інші працівники міліції тримали за руки. Після цього працівники міліції стали погрожувати ОСОБА_29 тим, що у нього в автомобілі вони знайдуть наркотики та інші погрози, щоб він у подальшому не вмішувався в сім`ю ОСОБА_24 та щоб нікуди не скаржився на них.

Під час цієї розповіді ОСОБА_29 зняв з себе футболку та штани і ОСОБА_90 побачила у нього на спині на шкірі один продовгуватий слід червоного кольору через всю спину навскоси. На двох ногах ззаду під сідницями у нього також було видно слід продовгуватої форми червоного кольору. При цьому ці сліди на ногах були один напроти одного, при чому на лівій нозі був слабо виражений, а на правій нозі ближче до правої бокової частини ноги слід був аж бордового кольору. ОСОБА_29 скаржився на головну біль та нудоту.

Після цієї розмови ОСОБА_84 поїхав в м. Житомир та, повернувшись додому вже у вечері, повідомив, що він написав заяву і що на наступний день їм потрібно їхати в м. Житомир (т. 2, а.с. 6-8).

Як показав в суді свідок ОСОБА_76 , він є приватним підприємцем, який здійснює свою діяльність в с. Швайківка. До подій, це було влітку, ніби 2009 року, домовився з дільничним по їхньому селу ОСОБА_25 про зустріч, щоб обговорити питання охорони ферми. Близько 08-08.30 їхав в Бердичів. В Райках на підйомі до млина його зупинив ОСОБА_102 , сказав, що його викликають у міліцію. Потерпілий був на машині ВАЗ-2106 чи 2103, темного кольору, видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_34 не було. Він сказав, що їде до ОСОБА_41 , спитає, чому викликають. При потерпілому ОСОБА_25 в цей час не дзвонив. Потім він зустрівся з ОСОБА_41 у місті, на площі, біля пам`ятника Леніна. З ним був син, але він сидів у машині і не виходив. Він подзвонив ОСОБА_103 , щоб під`їхав.

Через хвилин 15-20 під`їхав потерпілий, поговорив з ОСОБА_41 , про що, не чув. Тут під`їхала машина ВАЗ-2109 сірого кольору, яка зупинилася біля ОСОБА_104 . Рудницький в цей час розмовляв по телефону. З машини вийшли ОСОБА_54 і ОСОБА_42 , які взяли ОСОБА_34 попід руки і посадили у машину, на якій приїхали, на заднє сидіння, при цьому ударів не наносили. Це було близько 10 години ранку. Він стояв з ОСОБА_25 за метрів 15-20 від подій, запитав, що відбувається, на що той сказав, що не знає. Вони ще хвилин 5-7 порозмовляли і ОСОБА_25 сказав, що піде у відділ і дізнається, чому затримали ОСОБА_34 . Через декілька хвилин він уїхав звідти.

Поїхав на ОСОБА_105 до ОСОБА_106 , яка є його співмешканкою, там також була ОСОБА_92 . Звідти повідомили маму ОСОБА_104 , що того затримали. Через декілька хвилин йому зателефонував ОСОБА_25 і сказав, що потерпілого відпустили. Він передзвонив матері ОСОБА_104 , щоб вже не їхала в Бердичів, бо його відпустили. Ввечері говорив з ОСОБА_34 по телефону, той казав, що його побили, хто, як і куди бив, не уточнював. На площі ОСОБА_107 під час подій ОСОБА_40 і ОСОБА_39 не бачив, як і не бачив, щоб ОСОБА_34 клали обличчям на асфальт. Давати неправдиві показання його ніхто не просив, чому його показання мають розбіжності з показаннями потерпілого, сказати не може (т. 6, а.с. 88-91, 115-118).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_76 , наданих ним на досудовому слідстві 16.07.2008 р. приблизно о 8 годині він їхав з с. Швайківка в м. Бердичів. Коли проїжджав через с. Райки, біля млину його зупинив ОСОБА_29 та повідомив, що його викликають в міліцію. При цій розмові ОСОБА_29 попросив, щоб ОСОБА_76 переговорив з працівниками міліції, щоб вони не мали до нього претензій.

Далі в цей день, приблизно о 10 годині ОСОБА_76 за попередньою домовленістю зустрівся з працівником Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 в м. Бердичеві на площі біля пам`ятника Леніну напроти магазину «Люцина». При цьому ОСОБА_76 приїхав на дане місце своїм легковим автомобілем ВАЗ-2102 зі своїм сином ОСОБА_108 . Розмова з ОСОБА_25 відбувалась на вулиці фактично між пам`ятником Леніну та магазином « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Приблизно через 15 хв. розмови до них під`їхав на своєму легковому автомобілі ВАЗ-2106 темно-зеленого кольору ОСОБА_29 . Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_29 підійшов до них та відразу запитав ОСОБА_25 , чому він його викликав. ОСОБА_25 відповів, що він на той час звільнився з чергування і йде додому, а тому попросив ОСОБА_29 прийти до нього в кабінет на наступний день 17.07.2008 р. на 8 год., де він йому про все розповість та з ним поспілкується. Після цієї розмови ОСОБА_29 попрощався та пішов до свого автомобіля.

Коли ОСОБА_29 сів у свій автомобіль, до нього під`їхав легковий автомобіль ВАЗ-2109 сірого кольору. З даного автомобіля вийшло троє чоловіків, серед яких був працівник Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 . Вказані чоловіки підійшли до автомобіля ОСОБА_29 , один із них показав ОСОБА_29 своє посвідчення, після чого вони стали про щось з ним розмовляти. Під час даної розмови ОСОБА_29 вийшов зі свого автомобіля та сів на заднє сидіння автомобіля ВАЗ-2109. Один із чоловіків сів за кермо автомобіля ОСОБА_29 , а інші сіли в автомобіль ВАЗ-2109. Після цього вказані автомобілі поїхали в напрямку вулиці, що між кінотеатром ім. Фрунзе та Бердичівським міськвиконкомом. ОСОБА_76 запитав ОСОБА_25 , що це було і куди вони його повезли, на що ОСОБА_25 відповів, що напевно ОСОБА_29 повезли в міськвідділ міліції, однак чому його затримали ОСОБА_25 на той час не було відомо. Далі приблизно 5 хв. вони ще розмовляли на свої питання, після чого ОСОБА_25 сказав, що він піде в міськвідділ міліції та дізнається, чому затримали ОСОБА_29 . Після цього він пішов в сторону Бердичівського МВ УМВС.

ОСОБА_76 зі своїм сином поїхав до ОСОБА_109 , де знаходилась її дочка, що співмешкає з ОСОБА_29 . ОСОБА_76 повідомив їй, що ОСОБА_29 затримали працівники міліції, на що вона відразу зателефонувала матері ОСОБА_29 та повідомила їй про це. Далі ОСОБА_76 зателефонував ОСОБА_25 та повідомив, що ОСОБА_29 вже відпустили з міськвідділу міліції. Про це ОСОБА_76 повідомив ОСОБА_109 та її дочку, яка в свою чергу відразу повідомила матір ОСОБА_29 (т. 2, а.с. 28-29).

З показань допитаної в ході судового слідства свідка ОСОБА_101 вбачається, що вона пам`ятає, що влітку, у вечірній час її співмешканця ОСОБА_29 покликала дружина Петровського на вулицю, щоб поговорити. ОСОБА_89 вийшов, почав розмовляти, до них підійшов підсудний ОСОБА_54 . Про що була розмова, вона не чула, так як не була присутньою. Зі слів ОСОБА_104 , коли повернувся, ОСОБА_54 висловлював претензії, що він нібито образив його дружину, погрожував, що підкине ОСОБА_103 наркотики в машину, разом з друзями «закриє». Цього ж вечора ОСОБА_103 зателефонував ОСОБА_40 і сказав, що його вранці викликають у міліцію.

Вранці вона поїхала до мами на вулицю Будьонного в м. Бердичеві. Їм зателефонував ОСОБА_43 і повідомив, що ОСОБА_89 в міліції. Після цього вона відразу зателефонувала матері співмешканця, повідомила. Коли мама ОСОБА_104 стояла на зупинці, їй подзвонив ОСОБА_43 і сказав, що ОСОБА_93 відпустили. Чи дзвонила вона співмешканцю, не пам`ятає. В Райки вона приїхала ввечері, чи був в цей час вдома ОСОБА_89 , не пам`ятає. Пам`ятає, що в той вечір говорила з чоловіком, ОСОБА_89 розповів, що його зупинили міліціонери в Бердичеві, посадили в свою машину, завезли у міліцію і там побили, били по голові, по спині, нозі. В міліцію ОСОБА_93 доставляли ОСОБА_42 , ОСОБА_54 і ОСОБА_41 . ОСОБА_89 розповідав, хто, як і чим бив, але вона вже цього не пам`ятає. У ОСОБА_104 бачила синяк на спині і на нозі у виді смуги. Чоловік скаржився, що у нього болить голова, нудить, стаціонарно не лікувався, але їздив у Житомир, куди саме не знає (т. 6, а.с. 97-102, 105-107).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_101 , наданих нею на досудовому слідстві - 15.07.2008 р. о 21 годині, коли вона знаходилась вдома у ОСОБА_29 , того позвала на вулицю сусідка ОСОБА_110 . Приблизно через 30 хвилин ОСОБА_53 повернувся в квартиру та повідомив, що ОСОБА_71 звинуватила його у тому, що він чіплявся до неї. Під час цієї розмови до них підійшов ОСОБА_24 та став запитувати у ОСОБА_29 , чому той чіпляється до його дружини. Через це вони стали сваритися і ОСОБА_24 став погрожувати ОСОБА_29 , що посадить або підкине йому наркотичні засоби.

Після цього приблизно о 24 годині ОСОБА_29 на мобільний телефон зателефонував його знайомий ОСОБА_75 який повідомив ОСОБА_29 , що його викликають в міліцію. Вранці 16.07.2008 р. ОСОБА_29 поїхав в м. Бердичів на виклик в міліцію.

Далі, в цей же день, приблизно об 11 годині, коли ОСОБА_101 знаходилась у своєї матері, до них зайшов ОСОБА_76 та повідомив, що ОСОБА_29 забрали в міліцію. ОСОБА_101 відразу повідомила про це по телефону ОСОБА_90 . Далі приблизно через 20 хвилин ОСОБА_76 після розмови з кимсь по телефону сказав, що ОСОБА_29 вже випускають з міліції, про що ОСОБА_101 також повідомила ОСОБА_90 .

Вже увечері, приблизно о 20 годині, коли ОСОБА_101 приїхала в с. Райки до ОСОБА_29 , при розмові побачила у ОСОБА_29 слід продовгуватої форми червоного кольору на спині та слід продовгуватої форми червоного кольору на нозі. ОСОБА_29 розповів, що його затримали працівники міліції, доставили в Бердичівський МВ, де в одному з кабінетів ОСОБА_25 , ОСОБА_24 та ще один працівник міліції нанесли удари йому в живіт, по голові, по спині та по ногам. При цьому по спині та по ногам його били палицею (т. 2, а.с. 25-27).

Будучи допитаною в залі суду, свідок ОСОБА_111 показала, що вона працює в Бердичівському МВ УМВС України в Житомирській області. В той день вона вперше заступила на чергування у черговій частині, тому і не записала відвідування потерпілим відділу. Вранці, до обіду прийшли ОСОБА_54 і ОСОБА_42 з ОСОБА_34 , сказали, що їм потрібно зайти. Підсудні були у цивільному одязі. Про те, що третім був саме ОСОБА_34 дізналася лише через декілька місяців, коли їй допитував у прокуратурі ОСОБА_13 . До того дня потерпілого ніколи не бачила. В залі суду може підтвердити, що тоді заходив саме ОСОБА_34 . У ОСОБА_42 і Петровського вона не запитувала, хто з ними йде. До потерпілого фізична сила підсудними не застосовувалася, руки за спину не були заламані. Через декілька хвилин до відділку прийшов ОСОБА_41 , який через короткий проміжок часу вийшов з відділу з ОСОБА_34 . При цьому вони між собою нормально спілкувалися. Тілесних ушкоджень на потерпілому вона не бачила. В журналі мав бути запис, хто і о котрій зайшов-вийшов, але вона цього не зробила. За те, що не записала, що входили ОСОБА_42 , ОСОБА_54 з ОСОБА_34 , її покарали (т. 6, а.с. 107-111).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_111 , наданих нею на досудовому слідстві - 16.07.2008 р. о 9 год. вона заступила на чергування по контрольно-пропускному пункту Бердичівського МВ УМВС. Приблизно з 9 по 11 год. вона бачила, як через КПП Бердичівського МВ УМВС з території міськвідділу міліції вийшов у цивільному одязі оперуповноважений сектору карного розшуку ОСОБА_32 . Після цього вона бачила, як у першій половині дня 16.07.2008 р. через КПП на територію Бердичівського МВ УМВС зайшли оперуповноважені сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 та ОСОБА_112 . Разом з ними зайшов ОСОБА_29 . При цьому ОСОБА_111 запитала ОСОБА_29 , куди він йде, на що хтось із вказаних працівників карного розшуку відповів, що ОСОБА_29 йде з ними, однак куди та чому, вони не пояснили. Через деякий час за ними на територію міськвідділу через КПП зайшов ОСОБА_25 . ОСОБА_29 знаходився на території Бердичівського МВ УМВС приблизно одну годину, після чого він разом з ОСОБА_25 , розмовляючи між собою, вийшли з міськвідділу через КПП (т. 2, а.с. 52-53). Після оголошення показань свідок в залі суду зазначила, що вони не відповідають дійсності у частині часу перебування потерпілого ОСОБА_29 у відділі, такий час становив набагато менше години.

Свідок ОСОБА_113 під час допиту в ході судового слідства показав, що він колись разом працював з потерпілим і свідком ОСОБА_114 . Якось влітку ОСОБА_34 прийшов на роботу і у нього на спині був величезний синець. ОСОБА_89 розповів, що його побили працівники міліції. Відпросившись з роботи, він їздив в Житомир, написав заяву, знімав побої. Потерпілий не пояснював причини конфлікту, причин поведінки працівників міліції. ОСОБА_34 розповідав про події, але він вже не пам`ятає, що саме, його ця справа не цікавила. Давати показання сам він не з`являвся, його викликали у прокуратуру, говорити неправду його ніхто не просив (т. 6, а.с. 136-142).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_113 , наданих ним на досудовому слідстві - 15.07.2008 р. він разом з ОСОБА_29 та ОСОБА_115 підробляли на будівництві в м. Бердичеві. При цьому, оскільки була спекотна погода, вони працювали без верхнього одягу, тому ОСОБА_113 чітко пам`ятає, що в цей день на тілі ОСОБА_29 ніяких пошкоджень не було. 17.07.2008 р. ОСОБА_113 зустрівся з ОСОБА_29 і той розповів, що 16.07.2008 р. в центрі м. Бердичева працівники Бердичівської міліції, а саме ОСОБА_24 та ОСОБА_41 затримали ОСОБА_29 як злочинця. При цьому один із працівників міліції сів за кермо автомобіля ОСОБА_29 , а самого ОСОБА_29 посадили в автомобіль працівників міліції та відвезли в Бердичівський МВ УМВС. В приміщенні Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_57 наносив удари ОСОБА_29 руками по голові, а Рудницький якимсь предметом наносив удари ОСОБА_29 по спині. Після побиття працівники міліції відпустили ОСОБА_29 . Він відразу поїхав додому та розповів про все своїм батькам. На наступний день, вже 17.07.2008 р. ОСОБА_29 з батьками поїхав в м. Житомир, де звернувся в правоохоронні органи зі скаргою на неправомірні дії працівників Бердичівського МВ УМВС (т. 2, а.с. 37).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_108 , наданих ним на досудовому слідстві - 16.07.2008 р. приблизно о 8 годині він їхав з с. Швайківка в м. Бердичів зі своїм батьком ОСОБА_108 на своєму автомобілі ВАЗ-2102 білого кольору. Коли вони проїжджали через с. Райки, біля млину їх зупинив мешканець с. Райки ОСОБА_29 та повідомив ОСОБА_76 , що його викликають в міліцію. При цій розмові ОСОБА_29 попросив ОСОБА_76 переговорити з працівниками міліції, щоб вони не мали до ОСОБА_29 претензій. Далі, в цей день, приблизно о 10 годині він з ОСОБА_76 приїхав в м. Бердичів та зупинився на площі біля пам`ятника Леніну напроти магазину «Люцина». ОСОБА_76 вийшов з автомобіля та неподалік став розмовляти з працівником міліції ОСОБА_25 . ОСОБА_108 в цей час знаходився в своєму автомобілі за кермом.

Далі, приблизно через 15 хвилин до даної площі перед автомобілем ОСОБА_108 напроти пам`ятника Леніну зупинився легковий автомобіль ОСОБА_29 . ВАЗ-2106 темно-зеленого кольору. З даного автомобіля вийшов ОСОБА_74 та підійшов до ОСОБА_76 і ОСОБА_25 . Вони про щось переговорили і ОСОБА_29 сів у свій автомобіль.

В цей час до автомобіля ОСОБА_29 під`їхав легковий автомобіль ВАЗ-2109 сірого кольору. З даного автомобіля вийшло троє чоловіків, серед яких був працівник Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 . Вказані чоловіки підійшли до автомобіля ОСОБА_29 та стали про щось з ним розмовляти. Під час даної розмови ОСОБА_29 вийшов зі свого автомобіля та сів на заднє сидіння автомобіля ВАЗ-2109. Один із чоловіків сів за кермо автомобіля ОСОБА_29 , а інші сіли в автомобіль ВАЗ-2109. Після цього вказані автомобілі поїхали в напрямку вулиці, що між кінотеатром ім. Фрунзе та Бердичівським міськвиконкомом. Після цього ОСОБА_76 ще декілька хвилин розмовляв з ОСОБА_25 , після чого ОСОБА_25 пішов в сторону Бердичівського МВ УМВС. ОСОБА_76 з ОСОБА_108 поїхали до знайомих останнього, що в м. Бердичеві в район Червоної Гори (т. 2, а.с. 30-32).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_116 , наданих нею на досудовому слідстві - 15.07.2008 р. в проміжку часу з 21 до 22 години, коли вона разом зі своєю сусідкою по будинку ОСОБА_117 знаходились на вулиці біля свого будинку та розмовляли, вона побачила, що біля другого під`їзду її будинку знаходилась ОСОБА_71 , яка розмовляла з ОСОБА_29 . Про що саме вони розмовляли, вона не чула, оскільки вони розмовляли спокійно без будь-яких емоцій та висловлювань. Після цього, через деякий час вона побачила, як до ОСОБА_29 та ОСОБА_118 підійшов її чоловік ОСОБА_24 . При цьому ОСОБА_71 відразу пішла додому і ОСОБА_29 став розмовляти про щось з ОСОБА_24 . Спочатку вони розмовляли тихо, однак через деякий час вона побачила та почула, що ОСОБА_29 став голосніше говорити з емоціями, по яких вона зрозуміла, що між ними виникло непорозуміння. Про що саме вони на той час розмовляли, ОСОБА_116 не чула. Однак коли ОСОБА_24 розвернувся і пішов до себе додому, ОСОБА_29 йому в слід став викрикувати образливі слова, якими висловлював своє негативне ставлення до ОСОБА_24 як до працівника міліції. На такі образи ОСОБА_31 ніяк не реагував та пішов до себе додому. Після цього ОСОБА_29 також пішов до себе додому (т. 2, а.с. 33-34).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_117 , наданих нею на досудовому слідстві - 15.07.2008 р. у проміжку часу з 21 год. до 22 години, точно сказати не може, коли вона разом зі своєю сусідкою по будинку ОСОБА_116 знаходились на вулиці біля свого будинку та розмовляли, вона побачила, що біля другого під`їзду їхнього будинку знаходилась ОСОБА_60 , яка розмовляла з ОСОБА_29 . Про що саме вони розмовляли, не чула, оскільки вони розмовляли спокійно, без будь-яких емоцій та висловлювань. Після цього через деякий час вона побачила, як до ОСОБА_29 та ОСОБА_118 підійшов її чоловік ОСОБА_24 . При цьому ОСОБА_60 відразу пішла додому і ОСОБА_29 став розмовляти про щось з ОСОБА_24 . Спочатку вони розмовляли тихо, однак через деякий час вона побачила та почула, що ОСОБА_29 став голосніше говорити з емоціями, по яких вона зрозуміла, що між ними виникло непорозуміння. Про що саме вони на той час розмовляли, не чула. Однак коли ОСОБА_24 розвернувся і пішов до себе додому, ОСОБА_29 йому в слід став викрикувати образливі слова, якими висловлював своє негативне ставлення до ОСОБА_24 як до працівника міліції. На такі образи ОСОБА_24 ніяк не реагував та пішов до себе додому. Після цього ОСОБА_29 також пішов до себе додому. Що відбувалось між ними у подальшому, їй не відомо. Ні 15.07.2008 р., ні в інші дні вона не чула, щоб ОСОБА_24 ображав чи погрожував ОСОБА_29 . Особисто вона не бачила та не чула, щоб до 15.07.2008 р. між ОСОБА_29 та ОСОБА_24 виникали конфліктні ситуації, непорозуміння чи сварки (т. 2, а.с. 35-36).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_119 , наданих ним на досудовому слідстві 15.07.2008 р. він разом з ОСОБА_29 та ОСОБА_113 підробляли на будівництві в м. Бердичеві. При цьому, оскільки була спекотна погода, вони працювали без верхнього одягу, тому ОСОБА_119 чітко пам`ятає, що в цей день на тілі ОСОБА_29 ніяких пошкоджень не було (т. 2, а.с. 38).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_58 , наданих ним на досудовому слідстві 16.07.2008 р. він працював в Бердичівському МВ УМВС на посаді водія в СКР Бердичівського МВ УМВС. В цей день приблизно о 10 годині його позвав о/у СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 і сказав, щоб він поїхав з ним та ОСОБА_26 по роботі. Куди саме і чому, не пояснив. Після цього він з ОСОБА_24 та ОСОБА_26 на автомобілі останнього поїхали з міськвідділу міліції та зупинились недалеко від магазину № 1, що напроти Бердичівського міськвиконкому. Далі ОСОБА_24 сказав, що через дорогу від них, поряд з пам`ятником Леніну знаходиться легковий автомобіль особи, яка їх цікавить. Там знаходився легковий автомобіль ВАЗ-2106 темно-зеленого кольору. Вони відразу під`їхали до даного автомобіля та зупинились напроти пам`ятника Леніну перед вказаним автомобілем. Далі ОСОБА_24 та ОСОБА_26 вийшли з автомобіля, пішли до вказаного автомобіля і почали розмовляти з його власником. Після цього ОСОБА_24 , ОСОБА_26 та власник легкового автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_29 сіли в автомобіль ОСОБА_26 , а ОСОБА_58 сів за кермо автомобіля ОСОБА_29 , та цими двома автомобілями вони поїхали до Бердичівського МВ УМВС. Біля приміщення Бердичівського МВ УМВС, не заїжджаючи на територію райвідділу, вони зупинились. ОСОБА_58 відразу віддав ключі від автомобіля ОСОБА_29 , який разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_26 пішли до КПП Бердичівського МВ УМВС. Після цього ОСОБА_58 поїхав ремонтувати службовий автомобіль та повернувся в міськвідділ міліції лише о 16 годині (т. 2, а.с. 54-57).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_81 , наданих ним на досудовому слідстві - 16.07.2008 р. він зустрівся з ОСОБА_29 та ОСОБА_75 на об`їзній дорозі м. Житомира напроти лікарні Станишівка. ОСОБА_75 їхав в м. Київ по своїх справах, а ОСОБА_29 їхав з ним заплатити кредит в банк. При зустрічі під час розмови ОСОБА_29 показав йому та ОСОБА_75 свою спину, на якій було почервоніння продовгуватої форми майже через всю спину. ОСОБА_29 пояснив, що це його побили працівники міліції в міськвідділі міліції. Під час даної розмови, до них підійшов ОСОБА_83 , якому ОСОБА_82 пояснив, що ОСОБА_29 побили працівники міліції. ОСОБА_83 порадив ОСОБА_29 скаржитись на дії працівників міліції. Після цього ОСОБА_81 сказав ОСОБА_29 , що йому потрібно їхати не в м. Київ платити кредит, а потрібно їхати додому та оскаржувати дії працівників міліції. Після цього ОСОБА_75 поїхав в м. Київ, а ОСОБА_81 відвіз ОСОБА_29 в м. Житомир в район Музикалки, де посадив його на маршрутне таксі до м. Бердичева.

Далі ОСОБА_81 повернувся в м. Бердичів приблизно о 17 чи 18 год. та зустрівся з ОСОБА_29 біля універмагу Ювілейний. При даній зустрічі ОСОБА_29 розповів, що його затримали та побили ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та інші незнайомі йому працівники міліції. Під час розмови ОСОБА_74 постійно наголошував на тому, що все це - затримання та побиття, відбулось з вини ОСОБА_24 , з яким він напередодні посварився. Під час даної розмови ОСОБА_29 розповів, що 16.07.2008 р. приблизно о 10 годині він зустрівся з ОСОБА_25 та ОСОБА_76 в м. Бердичеві на площі Жовтневій. При цьому він попросив ОСОБА_75 , щоб той знаходився неподалік та спостерігав за цією розмовою. Після вказаної розмови ОСОБА_29 сів у свій легковий автомобіль і мав їхати по своїх справах. Однак в цей час перед автомобілем ОСОБА_29 зупинився легковий автомобіль ВАЗ-2109, сірого кольору, з якого вийшов ОСОБА_24 та ще два незнайомі йому чоловіки. Один з них був високого зросту, а другий - низького зросту. При цьому ОСОБА_24 підійшов до автомобіля, пред`явив своє посвідчення та вивів ОСОБА_29 з автомобіля. Далі ОСОБА_24 разом з чоловіком високого зросту, тримаючи ОСОБА_29 за руки, відвели та посадили на заднє сидіння автомобіля ВАЗ-2109, сірого кольору. Після цього вказані працівники міліції доставили ОСОБА_29 в міськвідділ міліції в один із кабінетів, де і побили ОСОБА_29 . Зі слів ОСОБА_29 , його побили ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ще якісь особи. ;

Під час даної розмови ОСОБА_29 також повідомив, що він вже про все розповів своїм батькам, і його батько сам поїхав в м. Житомир скаржитись на працівників міліції. ОСОБА_81 в свою чергу намагався зв`язатись по телефону з адвокатом, щоб порадитись, як слід поступити в такому випадку, а саме як потрібно писати скаргу ОСОБА_29 та куди з нею звертатись. Оскільки на той час він з адвокатом так і не зміг зв`язатись, тому сказав ОСОБА_29 , щоб той їхав додому та дізнався у свого батька, як він поскаржився в м. Житомирі. Після цього ОСОБА_29 поїхав додому (т. 3, а.с. 2-5).

Відповідно до оголошених і досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_75 , наданих ним на досудовому слідстві 16.07.2008 р. приблизно о 10 год. 30 хв., коли він знаходився в м. Бердичеві та на прохання ОСОБА_29 під`їхав до площі Жовтнева, побачив лише, як з площі Жовтнева в напрямку кінотеатру Фрунзе стали рухатись два автомобілі. Першим рухався автомобіль ВАЗ-2109, а за ним автомобіль ОСОБА_29 ВАЗ-2106. При цьому в автомобілі ОСОБА_29 за кермом знаходився незнайомий йому чоловік. Через деякий час в телефонній ромові ОСОБА_29 повідомив, що його в дійсності затримали працівники міліції на площі Жовтневій, після чого відвезли в міськвідділ міліції, де побили. При цьому ОСОБА_75 зустрівся з ОСОБА_29 біля універмагу Ювілейний, де ОСОБА_29 розповів, що його затримали та побили працівники міліції. По ОСОБА_29 було видно, що він був дуже схвильований, засмучений, знервований. Обличчя ОСОБА_29 було бліде. Він скаржився, що його побили працівники міліції за те, що він чіплявся до дружини ОСОБА_24 на дискотеці і від цих побоїв у нього болить тіло.

При цій розмові ОСОБА_29 повідомив, що йому негайно потрібно сплатити кредит в банку в м. Києві, але він сам через те, що його побили працівники міліції, не може поїхати в м. Київ. Тоді ОСОБА_75 сказав, що він їде по роботі в м. Київ і може його завести на своєму автомобілі. Після цього ОСОБА_75 та ОСОБА_29 на автомобілі ОСОБА_75 поїхали в напрямку м. Житомира на об`їзну дорогу. Поряд з лікарнею Станишівка, що на об`їзній дорозі, вони зустрілися з ОСОБА_81 , який в цей час там знаходився по своїх справах. Під час даної зустрічі ОСОБА_75 повідомив ОСОБА_81 , що він їде з ОСОБА_29 в м. Київ. ОСОБА_29 при даній розмові розповів ОСОБА_81 , що його затримали та побили працівники міліції в м. Бердичеві. При цьому ОСОБА_29 показав сліди від побиття на спині у вигляді почервоніння шкіри майже на всю ширину спини продовгуватої форми. Тоді ОСОБА_81 сказав, що ОСОБА_29 в такому стані не можна їхати в м. Київ, а потрібно повернутися в м. Бердичів та займатися оскарженням дій працівників міліції. Далі до них з автомобіля ОСОБА_81 вийшов чоловік на ім`я ОСОБА_120 ( ОСОБА_121 ), що проживає в с. Райки. ОСОБА_81 йому сказав, що працівники міліції побили ОСОБА_29 . ОСОБА_120 ( ОСОБА_121 ) відповів, що потрібно скаржитись на дії працівників міліції. Далі ОСОБА_75 на своєму автомобілі поїхав по своїх справах в м. Київ, а ОСОБА_81 мав відвезти Па ОСОБА_122 на маршрутне таксі до м. Бердичева.

На наступний день на прохання ОСОБА_29 . ОСОБА_75 возив його з батьками в м. Житомир, де вони звертались у правоохоронні органи області (т. 3, а.с. 8-11, 77).

У зв`язку з істотними суперечностями між показаннями наданими свідком на досудовому слідстві у різний час за клопотанням захисту судом оголошено і досліджено показання свідка ОСОБА_75 зі схематичними планами, надані ним під час допиту 08.05.09, згідно з якими 15.07.2008 р. приблизно о 23 годині він спілкувався з ОСОБА_34 по мобільному телефону. Ця розмова була викликана тим, що приблизно в цей час до нього зателефонував працівник Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_25 та запитав, чи він знайомий з ОСОБА_29 . Він відповів, що знає. Тоді ОСОБА_25 попросив, щоб він передав ОСОБА_29 , щоб той з`явився до нього 16.07.2008 р. о 7 год. в кабінет міліції. Він запитав у ОСОБА_25 , яка причина виклику ОСОБА_29 в міліцію, на що той відповів, що ОСОБА_29 сам знає. На це він сказав ОСОБА_25 , що не буде телефонувати ОСОБА_29 з даного приводу, а може надати номер телефону останнього. На його слова ОСОБА_25 вимкнув слухавку і не став з ним розмовляти. Він відразу зателефонував ОСОБА_29 та повідомив про дзвінок ОСОБА_25 . При цьому він запитав ОСОБА_29 , чи знає той, чому його викликають в міліцію. Той відповів, що йому не відомо про причину виклику в міліцію. Після цього приблизно о 24 год. 30 хв. до нього знову зателефонував ОСОБА_25 . Він відразу запитав, чому той телефонує так пізно, оскільки він вже спав. На його запитання ОСОБА_25 нічого не відповів, лише сам задав запитання, чи телефонував він ОСОБА_29 на його прохання. він відповів, що не телефонував ОСОБА_29 та знову запитав ОСОБА_25 , яка причина виклику ОСОБА_29 в міліцію. ОСОБА_25 відповів, що йому не потрібно цього знати. Він знову сказав ОСОБА_25 , що може лише надати йому номер телефону ОСОБА_29 , щоб той сам зателефонував. На ці слова ОСОБА_25 лише відповів, щоб він не задавав йому багато питань, оскільки у нього виникнуть питання і щодо нього. Після цього ОСОБА_25 вимкнув слухавку. Після другої розмови з ОСОБА_25 він знову зателефонував ОСОБА_29 та розповів йому про дану розмову з ОСОБА_25 .

Далі 16.07.2008 р. приблизно з 9 до 10 години, точно не пам`ятає, йому зателефонував ОСОБА_29 та повідомив, що їде на зустріч з ОСОБА_25 разом зі своїм знайомим ОСОБА_123 . Він запитав, де саме має бути дана зустріч. ОСОБА_29 відповів, що ОСОБА_25 призначив зустріч на площі біля пам`ятника Леніну, напроти Бердичівської міської ради. Він запитав, чи потрібно йому разом з ним поїхати на дану зустріч. ОСОБА_29 відповів, що він буде з ОСОБА_123 однак його присутність неподалік не завадить, оскільки він не знає причини виклику працівниками міліції.

Далі приблизно об 11 годині він на своєму легковому автомобілі Фольксваген Пасат Б-4, синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , під`їхав та зупинився на трикутнику напроти магазину «Люцина», біля алеї по вул. К. Лібкнехта. В цей час на площі біля пам`ятника Леніна напроти Бердичівського міськвиконкому ні Рудницького, ні ОСОБА_34 ще не було. Далі приблизно через 10-20 хвилин він побачив, як зі сторони універмагу м. Бердичева їхав автомобіль Пашкевича ВАЗ-2106, зеленого кольору. Не доїжджаючи до нього, ОСОБА_34 розвернув свій автомобіль та зупинився на площі напроти пам`ятника Леніну. Автомобіль при цьому був направлений передньою частиною в напрямку Бердичівського універмагу. З даного автомобіля з правої сторони з місця пасажирів вийшов ОСОБА_124 цей час до ОСОБА_76 підійшов ОСОБА_25 і вони про щось стали розмовляти між даним автомобілем та пам`ятником Леніна. Вони розмовляли приблизно 10 хв. В цей час до нього під`їхав його знайомий ОСОБА_81 на своєму легковому автомобілі Опель Вектра, сірого кольору. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_39 запитав у нього, що він тут робить. Він розповів, що його знайомого ОСОБА_29 викликав на зустріч працівник міліції ОСОБА_25 і ОСОБА_29 попросив його за ними поспостерігати. Він у свою чергу запитав ОСОБА_39 , куди той їде, на що той відповів, що йому потрібно в банк, який знаходився напроти магазину «Люцина» через дорогу. Далі вони стояли біля своїх автомобілів, розмовляли про свої справи та разом спостерігали за ОСОБА_29 .
Після цього він побачив, як із свого автомобіля вийшов ОСОБА_29 , підійшов до ОСОБА_25 та ОСОБА_76 і став з ними про щось розмовляти. Дана розмова продовжувалась протягом приблизно 10 хв. Після цього він побачив, як ОСОБА_25 потиснув руку ОСОБА_29 і ОСОБА_29 пішов та сів за кермо свого автомобіля. При цьому ОСОБА_25 та ОСОБА_124 продовжували про щось розмовляти.

Далі, після того як ОСОБА_29 сів у свій автомобіль, приблизно через 5 хв. він побачив, як зі сторони залізничного вокзалу по вул. К.Лібкнехта до автомобіля ОСОБА_29 під`їхав легковий автомобіль ВАЗ-2109, сірого кольору, та зупинився перед передньою частиною автомобіля ОСОБА_29 , перегородивши йому рух. З даного автомобіля вийшло четверо чоловіків, одягнені у цивільний одяг. Серед них він впізнав свого колишнього однокласника ОСОБА_24 , що працює в Бердичівській міліції. ОСОБА_24 відразу підійшов до дверей водія ОСОБА_29 , простягнув до вікна дверей руку, після чого відкрив дані двері і, тримаючи руками ОСОБА_29 за ліву руку, витягнув того з автомобіля. В цей час до них підійшов один із вказаних чотирьох чоловіків худощавий, високого зросту, який разом з ОСОБА_24 загнули ОСОБА_29 руки за спину та завели і посадили його в свій автомобіль на заднє сидіння через праву задню дверку. При ньому ОСОБА_24 сів на заднє сидіння разом з ОСОБА_29 . Худощавий чоловік високого зросту сів в даний автомобіль на переднє пасажирське сидіння. Із двох інших осіб, що були низького зросту, один сів за кермо даного автомобіля, а другий сів за кермо автомобіля ОСОБА_29 . Вже коли всі сиділи в автомобілях, до автомобіля ВАЗ-2109 підійшов ОСОБА_25 та сів на заднє сидіння через задню ліву дверку. Після цього вказані два автомобілі поїхали в сторону універмагу та по ходу звернули направо, у вулицю, що знаходиться між Бердичівським міськвиконкомом та кінотеатром Фрунзе. Після цього ОСОБА_125 пішов в банк, а він поїхав по своїх справах. Під час затримання ОСОБА_126 і ОСОБА_76 продовжувати стояти на своїх місцях. Після того як ОСОБА_25 поїхав на вказаному автомобілі ВА3-2109, куди пішов та що робив ОСОБА_124 , він вже не пам`ятає. При ньому ОСОБА_29 ніхто не бив, він лише бачив, як працівники міліції завели ОСОБА_29 руки за спину і посадили у свій автомобіль.

Наступного разу після затримання 16.07.08 він бачив ОСОБА_34 лише на наступний день 17.07.2008 р. Приблизно о 9 год. йому зателефонував ОСОБА_29 та попросив, щоб він відвіз його та його батьків в м. Житомир. Він погодився і відразу поїхав, забрав ОСОБА_29 та його батьків і повіз їх в м. Житомир. В Житомирі він їх спочатку завіз в обласне УМВС на бульварі. Після цього він відвіз їх в судово-медичну експертизу. Далі він відвіз їх в обласну прокуратуру, після чого вони повернулись в м. Бердичів. Коли вони тільки їхали в м. Житомир, ОСОБА_29 йому розповів, що 16.07.2008 р., коли його затримали працівники міліції, його відразу відвезли в Бердичівський MB УМВС, завели на другий поверх в кабінет, де ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ще незнайомі йому працівники міліції його побили. Про те, хто саме бив, чим та в яку частину тіла, він не розпитував, а ОСОБА_29 не розповідав. Коли вони були в судово-медичній експертизі та коли ОСОБА_29 оглядали лікарі і той роздягався, він побачив у нього на спині синець продовгуватої форми через всю спину та схожі синці на ногах під сідницями. Коли вони їхали в м. Житомир 17.07.2008 р. ОСОБА_29 йому розповів, що його викликали в міліцію та побили працівники міліції через те, що він нібито чіплявся до дружини ОСОБА_24 і останній таким чином хотів його провчити (т. 2, а.с. 19-24).

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_81 та ОСОБА_75 зазначили відомості, що відповідають показанням свідка ОСОБА_75 від 08.05.09, тобто свідки зазначали, що були присутні на площі Жовтневій під час примусової посадки ОСОБА_29 працівниками міліції у автомобіль (т. 1, а.с. 12, 53, 47, 72).

Крім того, судом в ході судового слідства досліджено письмові джерела доказування, як зазначені органом обвинувачення на обґрунтування вини підсудних, так і витребувані дані в ході судового розгляду:

-протокол заяви про злочин від 17.07.2008 р., в якому ОСОБА_29 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, повідомляє прокуратуру м. Бердичева про те, що 16.07.2008 р. близько 11 год. він був затриманий працівниками міліції, двоє з яких ОСОБА_54 та ОСОБА_41 , після чого був доставлений до Бердичівського МВ, де був побитий. Причиною цих подій були особисті неприязні стосунки з ОСОБА_54 , який є сусідом (т. 1, а.с. 4);

-заяву ОСОБА_29 від 17.07.2008 р. на ім`я начальника УМВС України в Житомирській області, в якій він, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, повідомив, що 16.07.2008 р. близько 10 год. 30 хв. на площі Леніна в м. Бердичеві його незаконно затримали, доставили до Бердичівського МВ, де побили ОСОБА_24 , ОСОБА_127 та ОСОБА_42 (т. 1, а.с. 25);

-повідомлення Служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України в Житомирській області про те, що 16.07.2008 р. ОСОБА_84 дійсно звертався до відділу внутрішньої безпеки з усною заявою та спілкувався з працівником ОСОБА_128 (т. 2, а.с. 123);

-заяву (заявление текст російською мовою) ОСОБА_84 від 16.07.2008 р. на ім`я начальника СБУ в Житомирській області. В даній заяві ОСОБА_84 заявляє про скоєння службового злочину співробітниками Бердичівського МВВС Петровським та Кульчинським, які 16.07.2008 р. об 11 годині в м. Бердичеві біля площі Леніна незаконно затримали сина ОСОБА_29 , витягнули того з машини, поклали на асфальт, потім заштовхали у свою машину, привезли у РВВС, завели у кабінет, де жорстоко побили, били битою, головою об стіну, погрожували. В кабінеті при цьому були присутні ще 4 чоловік. Заява зареєстрована 17.07.08 (т. 1, а.с. 87);

-повідомлення Управління Служби безпеки в Житомирській області про те, що 16.07.2008 р. оперативний черговий Управління отримав від громадянина ОСОБА_84 письмове звернення, яке було обліковане за № П-74 від 17.07.2008 р. та надіслано за належністю в прокуратуру Житомирської області (т. 2, а.с. 119);

-акт судово-медичного обстеження № 2020 від 17.07.2008 р., згідно з яким при освідуванні цього дня судово-медичним експертом Житомирського облбюро СМЕ з 28-річним спеціальним стажем у ОСОБА_29 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на спині, правому стегні, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо в термін і за обставин, вказаних освідуємим. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я (т. 1, а.с. 29);

-висновок судово-медичної експертизи № 615 від 27.05.2009 р., згідно з яким при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_29 було виявлено синець на спині в ділянці правої лопатки та синець на задній поверхні правого стегна, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворились в результаті нанесення в будь-якій послідовності з силою достатньою для спричинення виявлених ушкоджень не менше 2-х ударів. Виявлений синець на спині утворився від дії тупого твердого предмету з видовженою поверхнею, можливо внаслідок нанесення удару гумовим кийком, дерев`яною палицею тощо. Синець на задній поверхні правого стегна утворився від дії тупого твердого предмету, що не залишив яких-небудь характерних ознак, які дозволяли б його ідентифікувати. Утворення виявлених у ОСОБА_29 тілесних ушкоджень за обставин та в терміни, на які він вказує, не виключається (т. 1, а.с. 242-243);

-протокол очної ставки між потерпілим ОСОБА_29 та свідком ОСОБА_25 від 22.06.09, під час якої ОСОБА_29 в повному обсязі підтвердив та настояв на своїх показаннях даних ним в ході досудового слідства щодо обставин його незаконного затримання та побиття ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 (т. 2, а.с. 71-78);

-протокол очної ставки між потерпілим ОСОБА_29 та свідком ОСОБА_26 від 30.06.09 під час якої ОСОБА_29 в повному обсязі підтвердив та настояв на своїх показаннях даних ним в ході досудового слідства, щодо обставин його незаконного затримання та побиття ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 (т. 2, а.с. 79-80);

-протокол відтворення обстановки та обставин події від 23.06.09 з фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_29 розповів та показав у Бердичівському МВ УМВС України в Житомирській області (і лише у приміщенні) за допомогою статистів в кабінеті № 14 на другому поверсі обставини, за яких йому були спричинені тілесні ушкодження оперуповноваженими СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_24 , ОСОБА_26 та ОСОБА_25 (т. 2, 83-113):

-висновок судово-медичної експертизи № 177 від 26.06.2009 р., з якого вбачається, що у ОСОБА_29 було виявлено синець на спині в ділянці правої лопатки та синець на задній поверхні правого стегна, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворились в результаті нанесення в будь-якій послідовності з силою достатньою для спричинення виявлених ушкоджень не менше 2-х ударів. Виявлений синець на спині утворився від дії тупого твердого предмету з видовженою поверхнею, можливо внаслідок нанесення удару гумовим кийком, дерев`яною палицею, тощо. Синець на задній поверхні правого стегна утворився від дії тупого твердого предмету, що не залишив яких-небудь характерних ознак, які дозволили б його ідентифікувати. Утворення виявлених у ОСОБА_29 тілесних ушкоджень за обставин та в термін, на які він вказує, не виключається. На тілі потерпілого виявлено як мінімум 2 місця прикладання сили. Покази потерпілого ОСОБА_29 відповідно до відтворення обстановки та обставин події від 23.06.2009 р., показань та матеріалів кримінальної справи № 035089/08 щодо можливості спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_129 (під час відтворення роль ОСОБА_24 виконував статист № 1) та об`єктивним даним освідування ОСОБА_29 від 17.07.2008 р. в Житомирській обласній СМЕ не протирічать тому, що ОСОБА_24 міг наносити потерпілому ОСОБА_29 тілесні ушкодження в ділянці голови та інших частин тіла, за умови, що удари наносились ним з незначною силою та могли не залишити після себе будь-яких ознак. Покази потерпілого ОСОБА_29 відповідно до відтворення обстановки та обставин події від 23.06.2009 р., показань та матеріалів кримінальної справи № 035089/08 щодо можливості спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_26 (під час відтворення роль ОСОБА_26 виконував статист № 3) та об`єктивним даним освідування ОСОБА_29 від 17.07.2008 р. в Житомирській обласній СМЕ не протирічать тому, що ОСОБА_26 міг наносити потерпілому ОСОБА_29 тілесні ушкодження в ділянці голови та інших частин тіла за умови, що удари наносились ним з незначною силою та могли не залишити після себе будь-яких ознак. Покази потерпілого ОСОБА_29 відповідно до відтворення обстановки та обставин події від 23.06.2009 р., показань та матеріалів кримінальної справи № 035089/08 щодо можливості спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_25 (під час відтворення роль ОСОБА_25 виконував статист № 2) та об`єктивним даним освідування ОСОБА_29 від 17.07.2008 р. в Житомирській обласній СМЕ можуть відповідати виявленим у нього при освідуванні ушкодженням у вигляді синця на спині в ділянці правої лопатки та синця на задній поверхні правого стегна. При спричиненні ударів ОСОБА_24 та ОСОБА_26 на тілі потерпілого ОСОБА_29 могло не утворитися видимих тілесних ушкоджень за умови, що удари наносились з незначною силою та могли не залишити після себе будь-яких ознак (т. 2, а.с. 115-117);

-висновок комісійної судово-медичної експертизи № 106 від 15.10.10, відповідно до якого зазвичай закриті черепно-мозкові травми, які призводять до струсу головного мозку, забою тощо можуть викликати короткострокову (від декількох секунд) і тривалу втрату свідомості, після яких у потерпілого виникає амнезія (не може згадати, що відбувалося до травми чи після травми). Вивчивши матеріали справи, комісія експерті вважає, що у ОСОБА_29 не було втрати свідомості, оскільки у своїх поясненнях він логічно розповідає про кількість нанесених ударів, хто конкретно, скільки і куди наносив удари. Синці, підшкірні гематоми це механічне пошкодження м`яких тканин, спричинене ударом чи здавлюванням тупим знаряддям травми, що супроводжується розривом судини, виливом крові, розмірами не менше точкового у шкіру, в підшкірну клітковину, глиб лежачі тканини тощо. Синці у глиб лежачих тканинах це гематоми; у синцях від ударів переважає механізм розтрощення судин. У місці забою синець, зазвичай, з`являється через деякий час, що обумовлено анатомічною будовою травмованої ділянки, вони майже завжди виникають у місці прикладання сили. Величину, форму і глибину синця визначають наступні фактори: площа і особливості знаряддя травми, форма контактуючої поверхні, ступінь гладкості і шорсткості, сила і напрямок удару, калібр, кількість і стан пошкоджених судин, будова і характер тканини, у які виливається кров, вік і індивідуальні особливості організму, наявність попередніх захворювань. Локалізація синців достатньо різноманітна, частіше за все вони утворюються на кінцівках, рідше за все синці з`являються на черевній стінці (навіть при нанесені ударів зі значною силою). Отже у потерпілого ОСОБА_29 при нанесенні 3-4 ударів потиличною ділянкою об пласку шорсткувату поверхню стіну зі значною силою прикладання повинно було мати місце прикладання травмуючої сили у вигляді підшкірної гематоми, з можливими осадненнями. Нанесення удару потерпілому долонею руки в ділянку лівого вуха повинно було залишити слід на барабанній перетинці (почервоніння, утягнутість, крововилив тощо), при цьому не залишаючи слідів на шкірі вушної раковини. Будь-яких медичних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_29 звертався у мед заклади щодо травми з боку лівої барабанної перетинки, медичні документи не містять. Нанесення удару ОСОБА_29 кулаком у ділянку живота зі значною силою прикладання могло обійтися без утворення підшкірних гематом і саден у місцях прикладання сили (т. 3, а.с. 107-110);

-відмовний матеріал № 1521 від 02.05.2006 р., дослідну перевірку по якому проводив ОСОБА_127 та прийняв рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_75 , ОСОБА_134 , ОСОБА_29 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 по ст. 296 ч. 2 КК України, оскільки конфлікт, що відбувся між ними продовжувався нетривалий час та при цьому громадський порядок грубо порушений не був, а також відносно ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_75 , ОСОБА_134 , ОСОБА_29 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 по ст.ст. 185, 186, 187 КК України, оскільки в ході перевірки не було підтверджено факт викрадення вказаними особам майна ОСОБА_130 (т. 1, а.с. 170-223);

-роздруківку вхідних та вихідних викликів абонентів ОСОБА_29 , ОСОБА_81 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 за період з 15.07.08 до 16.07.08, з яких, зокрема, вбачається, що 16 липня 2008 року о 09:40:57 ОСОБА_29 отримує вхідний дзвінок, будучи в зоні дії базової станції, що розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, труба котельної виправної колонії № 73; о 10:36:46 здійснює вихідний дзвінок, будучи в зоні дії базової станції, яка обслуговує, в тому числі, місце за адресою: м. Бердичів, вул. Г. України (раніше Дзержинського), 67, тобто Бердичівський МВ УМВС (м. Бердичів, вул. С. Сломницьких, 1, труба); о 10:38:31 отримує вхідний дзвінок, будучи в зоні дії базової станції, що розташована в м. Бердичеві, вул. Володимирська, 9, в напрямку на залізничну станцію Бердичів Центр; о 10:43:45 отримує вхідний дзвінок, будучи в зоні дії базової станції, яка обслуговує місце за адресою: м. Бердичів, від вул. К. Лібкнехта (на даний час Європейська) виїзд на Вінницю; об 11:29:21 здійснює вихідний дзвінок, будучи в зоні дії базової станції, яка обслуговує місце за адресою: м. Житомир, вул. В Бердичівська від вул. Жуйка (тобто район «Музикалка», в напрямку до об`їзної дороги до с. Станишівка); о 12:18:46 телефонує вже з зони дії базової станції на вул. Леніна (на даний час Житомирська) в м. Бердичеві; починаючи з 12:38:13 і до 16:58:03 фіксуються з`єднання ОСОБА_29 (13 вхідних-вихідних дзвінків) в зоні дії базових станцій, що розташовуються в с. Райки Бердичівського району; у проміжок часу з 17:54:04 до 19:22:03 користувач ОСОБА_29 фіксується в зоні дії базової станції, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 ; з 19:46:44 і до кінця доби фіксуються з`єднання ОСОБА_29 в зоні дії базових станцій с. Райки (т. 2, а.с. 166-204);

-лист прокуратури Житомирської області № 04/1-91вих-11 від 14.06.11, відповідно до якого 16.07.08 Бердичівським МВ УМВС України в Житомирській області на підставі постанови слідчого СВ відділу від цієї ж дати відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» з метою розкриття розбійного нападу на гральний клуб «Фул-Хаус» заведено оперативно-розшукову справу категорії «Злочин». Заходи, які вживалися у межах оперативно-розшукової справи з метою розкриття цього злочину цього злочину, а також коло осіб, які відпрацьовувалися на причетність до вчиненого злочину мають гриф «таємно». Тому інформація щодо наявності матеріалів, які б вказували на причетність особи (запит був щодо потерпілого ОСОБА_29 ) до вчиненого злочину розголошенню суду не підлягає (т. 4, а.с. 254);

-лист УМВС України в Житомирській області № 20/611-2020 від 21.10.20, згідно з яким відповідно до наявних автоматизованих обліків інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомості про надходження до УМВС у 2008 році звернень ОСОБА_84 відсутні. У відділі документального забезпечення ГУНП така інформація також відсутня, так як строк зберігання звернень громадян та документи з їх розгляду становить 5 років (т. 7, а.с. 249);

-лист УСБ України в Житомирській області № 57/13606 від 23.10.20, відповідно до якого управління не має змоги підтвердити або спростувати факт звернення ОСОБА_84 16 або 17 липня 2008 року, так як справа «Пропозиції, заяви, скарги і документальні матеріали щодо їх перевірки і вирішення» за 2008 рік, термін зберігання якої становив 10 років, знищена у встановленому законом порядку (т. 7, а.с. 251);

-лист Управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Житомирській області № 167/18/01-2021 від 18.01.21, згідно з яким підрозділи ОТЗ НПУ відповідно до відомчих нормативних актів виконують завдання з інформаційного та аналітичного забезпечення кримінального провадження органів досудового розслідування, зокрема щодо опрацювання інформації, яка знаходиться у операторів та провайдерів телекомунікації. Аналіз інформації здійснюється відповідно до КПК України на підставі доручення (листа) слідчого. Залучення підрозділів ОТЗ НПУ на стадії судового розгляду не передбачено діючими нормативними актами, отже правові підстави для залучення працівників УОТЗ ГУНП в Житомирській області з метою проведення аналізу роздруківок телефонних з`єднань, наявних в матеріалах кримінальної справи щодо ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 відсутні (т. 8, а.с. 16).

В ході судового розгляду підсудним ОСОБА_24 заявлено клопотання про повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування. Клопотання мотивовано однобічністю та неповнотою досудового слідства, зокрема, не дослідження слідчим суттєвих обставин; не допитані певні особи, не витребувані документи для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення, що не може бути усунуто в судовому засіданні без проведення слідчих дій. Так у клопотанні підсудний вказує, що в ході слідства так і не було усунуто суттєві розбіжності в показаннях свідків ОСОБА_108 , ОСОБА_76 та потерпілого ОСОБА_29 щодо обставин затримання потерпілого на площі, слідчих дій з цією метою не проведено; не усунуто суттєві розбіжності між показаннями ОСОБА_29 та свідка ОСОБА_58 , який всупереч показанням потерпілого заперечує участь у будь-яких неправомірних діях, зокрема присутність при побитті у міліції, що прямо може підтвердити свідок, але будь-яких слідчих дій з даного питання не проведено, свідка на якого посилається ОСОБА_58 , не допитано; слідчим не проведено слідчих дій по перевірці показань ОСОБА_29 про те, що в кабінеті були інші працівники міліції крім Петровського, Рудницького та ОСОБА_42 , які також брали участь у побитті потерпілого; не проведено жодних слідчих дій для встановлення предмету побиття - ПР-73, на який вказує ОСОБА_29 і який не може видаватися просто так, про це не допитано свідків відповідальних працівників міліції; не усунуто суттєвих розбіжностей між показаннями свідка ОСОБА_111 та ОСОБА_29 , який наполягає, що його заводили у міліцію із заламаними за спину руками, а свідок заперечує, не проведено необхідних слідчих дій для перевірки таких показань, зокрема відтворення обстановки та обставин події, оскільки обладнання на вході у відділ міліції не дозволило б у такий спосіб пройти всередину приміщення; не перевірено доводи про звернення до відділу внутрішньої безпеки ОСОБА_84 16.07.18, оскільки така заява до відділу взагалі відсутня, на запит слідчого матеріалів перевірки та рішення по рапорту працівника ВВБ Кондратюка по цьому факту не надано, самого працівника як свідка не допитано; не перевірено інформацію, що ОСОБА_84 насправді не був 16.07.08 у правоохоронних органах і не залишав цього дня своє робоче місце в РВК-73; слідством не усунуто розбіжності між показаннями ОСОБА_29 і висновками експертної комісії щодо неможливості спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, на які він вказує; не усунуто суттєві розбіжності між показаннями ОСОБА_29 та свідка ОСОБА_121 , який всупереч показанням потерпілого заперечує наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, скарг на працівників міліції при зустрічі у Станишівці, але будь-яких слідчих дій, зокрема очних ставок, з даного питання не проведено; слідчим приховано факт скоєння злочину, передбаченого ст. 384 КК України, потерпілим ОСОБА_29 та свідком ОСОБА_75 ; не проведено відтворення на площі та шляху слідування ОСОБА_29 до Бердичівського МВ; не проведено жодних слідчих дій, спрямованих на встановлення свідків та очевидців на площі Жовтневій; не допитано працівників ощадкаси, яка розташована поряд з кабінетом № 14 Бердичівського МВ та осіб, які сплачували кошти 16.07.08 в період часу, на який посилається ОСОБА_29 , зі свідчень же ОСОБА_34 його били об стіну, яка розмежовує кабінет № 14 та ощадкасу; за час розслідування слідчим прокуратури не проведено аналізу трафіків мобільних телефонів та не залучено відповідних спеціалістів; слідчим не перевірено версію інсценування злочину.

Крім того, підсудним у клопотанні зазначена і мотивація, яка слугувала підставою для попереднього повернення справи на додаткове розслідування і яка за рішенням апеляційного суду могла стати підставою для повернення, але лише після повного дослідження доказів. Так підсудний зазначає, що в мотивувальній частині постанови про притягнення працівників міліції ОСОБА_42 , Петровського, ОСОБА_41 як обвинувачених та у відповідній їй частині обвинувального висновку допущено неконкретизацію фабули обвинувачення, що є недопустимим, оскільки грубо порушує право обвинувачених захищатися від пред`явленого обвинувачення. Зокрема, фабула обвинувачення не містить даних, які повноваження службової особи, як оперуповноваженого карного розшуку, вони перевищили. Наведені вимоги щодо обвинувачення у службовому злочині містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду №15 від 26.12.03р. «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень», зокрема: вимоги щодо з`ясування службового становища й кола повноважень особи, що обвинувачується у вчиненні злочину, мотиву, мети і характеру вчинених дій, їх зв`язку із службовим становищем зазначеної особи та наслідками, що настали. Ці вимоги судово-слідчої практики під час формування обвинувачення не дотримані. Всупереч вищенаведеним вимогам Верховного Суду щодо змісту обвинувачення, слідчим інкримінуються ОСОБА_41 , ОСОБА_54 , ОСОБА_42 дії по перевищенню ними наданої влади у вигляді бездіяльності, що є фактично неможливим і юридично безпідставним (« ОСОБА_137 , перевищуючи надану їм владу, не вжили жодних заходів по запобіганню та припиненню злочинних дій ОСОБА_24 », « ОСОБА_54 та ОСОБА_41 , перевищуючи надану їм владу, не вжили жодних заходів по запобіганню та припиненню злочинних дій ОСОБА_26 )». Резолютивна частина обвинувачення «дії, які явно виходять за межі наданих службовій особі прав і повноважень» суперечить мотивувальній частині постанови, оскільки дії, мета і мотив обвинувачених, за фабулою обвинувачення, викликані не реалізацією ними прав та повноважень працівників карного розшуку, а особистими неприязними стосунками і помстою за образу. У всій мотивувальній частині фабули обвинувачення метою дій всіх трьох обвинувачених зазначено «спричинення фізичного болю» потерпілому, що суперечить суб`єктивній стороні цього злочину, спрямованість дій у якому мала би бути пов`язана із обов`язками служби, наприклад розкриття злочину, але з перевищенням цих обов`язків.

Підсудні ОСОБА_127 , ОСОБА_26 підтримали клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання про направлення кримінальної справи заперечила, вказавши, що справу можна і не направляти на додаткове розслідування, а доказів достатньо для засудження підсудних.

Вислухавши думку учасників судового розгляду після дослідження всіх заявлених і поданих сторонами доказів, суд вважає, що клопотання підсудного ОСОБА_24 підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № від 11.02.05 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» (п. 8) досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого тощо); неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді

В ході судового слідства у цій справі встановлено і неповноту, і неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 64 КПК України 1960 року при розгляді кримінальної справи у суді справи підлягають доказуванню подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину. В ході судового розгляду у цій справі встановлено, що всі ці обставини або підтверджуються неповно або взагалі не є встановленими досудовим слідством по суті.

Відповідно до пред`явленого обвинувачення підсудним інкримінується, що після доставлення потерпілого у відділ міліції приблизно о 10 год. 30 хв. вони завдавали численних ударів потерпілому по голові, тулубу, потерпілий втрачав свідомість, після чого його продовжували бити. Все це потребує деякого проміжку часу, обвинувачення ґрунтується на показаннях потерпілого щодо такого проміжку. Однак такий час суперечить іншим дослідженим доказам, в тому числі таким, які мають об`єктивне джерело походження, зокрема даним роздруківки вхідних та вихідних викликів потерпілого за цей проміжок часу. Для усунення цієї неповноти досудового слідства слід виконати ряд слідчих та процесуальних дій, які не має можливості здійснити суд. Зокрема, обов`язковим є аналіз спеціалістами роздруківок телефонних з`єднань учасників на час інкримінованих подій, який, як повідомлено суду, можливий тільки на стадії досудового розслідування. Відповідно необхідні додаткові допити осіб по встановленим даним, виконання органами досудового слідства проігнорованих ними вимог ст. 172 КПК України 1960 року про проведення очних ставок між двома раніше допитаними особами, в показаннях яких є суперечності.

З пред`явленого обвинувачення єдиною адресою, яка зазначається для ідентифікації місця скоєння злочинних дій є м. Бердичів, пл. Жовтнева. Будь-яка інша інформація, яка б дозволила ідентифікувати місце, зокрема хоча б номер будинку, найближче розташованого до місця скоєння дій, не зазначається. Як і не зазначається адреса міськвідділу міліції. З доказів на підтвердження місць скоєння злочинних дій органом обвинувачення фактично зібрано лише показання осіб, які лише приблизно вказують на такі місця, а також проведено відтворення обстановки та обставин події за участі потерпілого, в ході якого лише підтверджено місце скоєння щодо нього злочинних дій вже у приміщенні відділу міліції, у кабінеті, однак аж ніяк не місця вчинення інших дій. Під час досудового слідства огляди місць події проведено не було. Наведе потребує або ж проведення все ж таких оглядів, або проведення додаткового відтворення обстановки та обставин події за участі потерпілого, під час якого б потерпілий розповів та показав на місцевості, зокрема на площі з подальшим рухом до відділу органів внутрішніх справ, проходження через КПП обставини вчинення неправомірних дій щодо нього, що, до того ж, дало б змогу підтвердити і оцінити не тільки дані про місце, але і про час, спосіб скоєння злочинних дій.

Неповнота досудового слідства стосується також і способу (-ів) скоєння злочинних дій. Протягом всього досудового, а потім і судового слідства потерпілий та свідки давали різні показання щодо способу дій працівників міліції під час затримання на площі, ці істотні суперечності у показаннях у встановленому законом порядку усунуті не були. Крім додаткових допитів вже встановлених свідків цих подій, проведення очних ставок для усунення суперечності, відтворень обстановки та обставин події, враховуючи суб`єктивність та заінтересованість вже допитаних осіб, приймаючи до уваги, що події відбувалися серед білого дня у людному громадському місці, слід було б встановити все ж свідків подій, які не були б зацікавлені у результатах слідства, допитати їх. Залишається невстановленою участь ОСОБА_25 у затриманні потерпілого, оскільки показання щодо його дій мають вкрай великі суперечності, навіть серед показань потерпілого, вже не кажучи про свідків. Так і невстановленим залишився механізм передачі ключів від автомобіля потерпілого працівникам міліції. Щодо способу скоєння злочинних дій в частині побиття потерпілого органом досудового слідства отримано дві судово-медичних експертизи, за висновками однієї з яких, виконаної експертом Бердичівського МРВ СМЕ, показання потерпілого в частині способу можуть відповідати дійсності, за висновками іншої, виконаної комісією експертів облбюро СМЕ не відповідають дійсності. Законодавцем встановлено декілька механізмів усунення таких протиріч, зокрема передбачене ст. 75 КПК України 1960 проведення повторної експертизи, однак досудовим слідством протиріччя не усунуті.

Залишаються невстановленими і інші обставини пред`явленого обвинувачення. Зокрема, підсудним інкримінується, що 15.07.18 ОСОБА_127 за проханням ОСОБА_24 викликав потерпілого у відділ міліції. Цей факт жодним доказом не підтверджений, підсудні його заперечують. Водночас до справи долучено роздруківку телефонних з`єднань учасників, в тому числі підсудних, аналіз якої б дозволив дослідити це питання. Такий аналіз за інформацією правоохоронних органів можливо здійснити лише на стадії досудового розслідування.

За версією захисту потерпілий до відділу міліції доставлявся в межах заходів, спрямованих на розкриття злочину. Органом досудового слідства ці доводи, хоча вони і мають вирішальне значення для кваліфікації дій, не перевірено: не встановлено, коли стався злочин, який розкривали підсудні, яка була роль кожного з підсудних, які при цьому вони виконували функціональні обов`язки, в рамках якої справи (кримінальної, оперативно-розшукової тощо), які документи ними було складено або ні тощо, що надало б можливість оцінити законність дій підсудних як працівників міліції під час виконання службових обов`язків, законність виклику 15.07.07, доставку у відділ 16.07.08 та ін. На запит суду у наданні такої інформації було відмовлено.

Відповідно до пред`явленого обвинувачення потерпілому заподіювалися тілесні ушкодження гумовим кийком, потерпілий наполягає на тому, який це саме був кийок. Ці доводи потерпілого, враховуючи обмеженість у доступі до таких предметів, показання потерпілого, що у кабінеті при побитті були і інші, крім підсудних, працівники міліції, не перевірялися, інформація про те, у кого з працівників міліції на той час офіційно був спецзасіб, де і як вони зберігалися, не витребовувалася, свідки з даного питання не допитувалися.

Встановлення мотиву та мети злочинних дій у цій справі також є обов`язковим і має вирішальне значення при кваліфікації дій підсудних. Як і було раніше зазначено попереднім судом при направленні справи на додаткове розслідування, так і залишається на даний час актуальним питання, роз`яснення щодо якого було ще у постанові Пленуму Верховного суду України № 15 від 26.12.03 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень», про те, що відповідальність за ст. 365 КК настає лише за умови, дії працівника правоохоронного органу були зумовлені його службовим становищем і пов`язані з його владними чи службовими повноваженнями. Якщо такого зв`язку не встановлено, дії винного за наявності до того підстав можуть кваліфікуватися за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи, власності, громадського порядку тощо. Зі змісту пред`явленого обвинувачення вбачається, що підсудні хоча б в частині діяли з метою помсти ОСОБА_29 за образу ОСОБА_24 , що впливає на кваліфікацію дій підсудних. У зв`язку з наведеним підлягає детальному з`ясуванню шляхом допиту безпосередніх учасників мета і мотив кожної з дій, що інкримінуються.

Протягом років судового розгляду суд намагався усунути виявлені недоліки досудового слідства шляхом виклику для допиту потерпілого, свідків, витребування документів, виносилися численні постанови про привід свідків, направлялися окремі постанови через неналежне виконання таких приводів, однак такі заходи не принесли позитивного результату, наприклад свідки ОСОБА_75 , ОСОБА_81 так жодного разу на допит до суду так і не з`явилися. Натомість на даний час у суду наявні офіційні відповіді правоохоронних органів, які свідчать про те, що виявлені недоліки можливо усунути виключно на стадії досудового розслідування.

Отже на даний час в ході судового розгляду встановлено неповноту і неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні. При цьому все ж залишаються фактичні ознаки події злочину - примусове доставлення потерпілого до відділу міліції, наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, які, можливо, виникли у період перебування потерпілого під контролем працівників міліції. Наведене свідчить про необхідне проведення слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами перевірки доводів підсудних, потерпілого. В разі непідтвердження причетності підсудних до виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, необхідне проведення повноцінного досудового розслідування для встановлення осіб, причетних до їхнього спричинення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 273, 281 КПК України 1960 року, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання підсудного ОСОБА_24 задовольнити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, повернути до Бердичівської окружної прокуратури для організації додаткового розслідування.

Під час проведення додаткового розслідування провести слідчі дії, зазначені у мотивувальній частині постанови. За результатами додаткових слідчих дій, в тому числі із врахуванням допустимості зібраних у справі доказів, надати юридичну оцінку діям ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Запобіжні заходи, обрані щодо ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 у виді підписок про невиїзд - скасувати.

На постанову протягом семи діб з дня отримання копії постанови сторони можуть подати апеляції до Житомирського апеляційного суду.

Головуючий - суддя ОСОБА_1