Справа № 206/2100/22
Провадження № 1-і/206/24/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2022 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,

Захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, в режимі відео конференції, клопотання начальника Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000015 від 24.01.2021 про продовження строку тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Трудове Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.12.2020 Якимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування з іспитовим строком на 1 рік, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2022 року начальник Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» змінено територіальну підсудність Якимівського районного суду Запорізької області на Самарський районний суд м. Дніпропетровська.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України постановила: затвердити Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Відповідно до поданого прокурором клопотання зазначено, що 23 січня 2021 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законному порядку, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, йшов по автодорозі Харків-Сімферополь М-18 на 445 км. неподалік від с.Вовчанське, Якимівської ОТГ, Мелітопольського району Запорізької області, а саме по мосту через річку Малий Утлюг де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб навколо, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до каналізаційного люка, який розташований на узбіччі вищезазначеної дороги, де таємно повторно викрав чавуну кришку люка, вартістю 2664 гривні 93 копійки, яка належить ТОВ «Мостобудівельний загін №112», після чого з викраденим з місця злочину зник, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 червня 2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законному порядку, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись на лавці біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом нанесення підзатильника потерпілому ОСОБА_6 відкрито, повторно заволодів мобільним телефоном «Meizu М5 Note», вартістю 914 гривень 50 копійок та з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, розпорядившись мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вищезазначену суму.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Прокурор зазначає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування даного запобіжного заходу, а саме залишаються актуальними ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень. Аналізуючи факт скоєних ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійного офіційного джерела прибутку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на життя заробляє шляхом вчинення крадіжок, виникають достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, обвинувачений ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини), що унеможливлює застосування до нього запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, оскільки застосування таких запобіжних заходів передбачає перебування ОСОБА_5 у певному відомому прокурору або суду населеному пункті, проживання у відомому житлі за певною адресою, вільне безконтрольне пересування та можливість залишення житла з метою переховування від суду або вчинення нових кримінальних правопорушень.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник-адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію ОСОБА_7 і не заперечує проти задоволення вказаного клопотання.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши подані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2021 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 18.02.2022 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18.04.2022 року.
Останньою ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02.06.2022 запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою продовжено до 31.07.2022 року.
18.02.2022 до Якимівського районного суду Запорізької області Якимівським відділом Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області по кримінальному провадженню №0000015 від 24.01.2021 направлено обвинувальний акт (з додатками) по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Зважаючи на те, що дане кримінальне провадження скеровано для розгляду до суду та завершити судовий розгляд до завершення дії запобіжного заходу не можливо, а тому є необхідність вирішити питання про можливість продовження раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Суд погоджується з доводами прокурора та встановлені обставини під час розгляду клопотання, дійсно свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.
Вказаного висновку суд прийшов з огляду на те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання за злочини, які полягають у позбавленні волі на строк від 4 до 6 років, офіційно не працевлаштований, не має постійного офіційного джерела прибутку, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, притягувався раніше до кримінальної відповідальності, на життя заробляє шляхом вчинення крадіжок, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Також суд враховує те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі, і за скоєння тяжких злочинів, що свідчить про наявність ризиків вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.
Суд погоджується з доводами прокурора, що у зв`язку з періодом воєнного стану та збройної агресії в Україні, в разі не продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання вартою, обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може виїхати на тимчасово окуповану територію Україні.
До того ж, досліджені судом матеріали справи під час розгляду клопотання (обвинувальний акт, ухвали слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області, тощо) свідчать про доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Суд вважає, що запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не перешкоджає інтересам правосуддя.
Таке застосування не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище судом.
Таким чином, за сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити строк дії раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити на даному етапі виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 9, 28, 176-184, 193, 194, 197, 199, 369-372, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24.09.2022 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1