Справа № 212/4355/22
У Х В А Л А
30 серпня 2022 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянину України, з неповною вищою освітою, одруженому, який має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючому ТОВ «Таском» директором, не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1
В С Т А Н О В И В:
30 серпня 2022 року до слідчого судді звернувся слідчий СВ відділення поліції №3 КРУП ГУГП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за ознаками хуліганства, тобто умисного грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачається покарання до семи років позбавлення волі, в період воєнного стану, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка (потерпілого) у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав, просив задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не погодився із клопотанням, просив не обирати йому запобіжний захід тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 має низку тяжких хронічних захворювань, має міцні соціальні зв`язки, також не погодився із обґрунтуванням підозри і ризиків, викладених у клопотанні.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, зокрема витяг з кримінального провадження №0000632 від 08.08.2022, копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколу огляду місця події, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 , висновку судово-медичного експерта №1079, постанови про визнання речових доказів, допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколів проведення слідчих експериментів від 16.08.2022, висновку експерта №1174, свідоцтва про шлюб, свідоцтв про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виписку з медичної картки ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до такого висновку.
Відомості про кримінальне правопорушення за правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України внесені до ЄРДР 08.08.2022 за № 0000632.
29 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Копію клопотання та доданих матеріалів підозрюваний отримав о 16 год. 25 хв. 29 серпня 2022 року.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
З досліджених матеріалів слідує, що ОСОБА_4 не судимий, одружений, має на утриманні малолітніх дітей, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований.
Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20-00 години до 07-00 години без дозволу слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання та роботи, прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 30 жовтня 2022 року.
Ухвалу передати до відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для негайного виконання і взяття на облік підозрюваного ОСОБА_4 , про що необхідно повідомити слідчого.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1