ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1267/22 Справа № 202/4255/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від04 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Застосовано відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 вересня 2022 року.
Одночасно визначено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 040 000 (один мільйон сорок тисяч) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 29 вересня 2022 року включно.
Покладено на ОСОБА_6 в разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, не відлучатися з місця проживання (перебування), без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя зазначив, що ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4 ст. 177 КПК України, є доведеними, обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу врахував тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суспільне ставлення до даного виду кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, та вважав, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
При цьому, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, в той же час зазначені обставини не можуть бути самодостатньою підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Підозру вважає необґрунтованою.
На думку адвоката, слідчий суддя у своєму рішенні про застосування запобіжного заходу, виходячи з тексту оголошеної вступної і резолютивної частини, обрав два запобіжних заходи - тримання під вартою і заставу. З урахуванням того, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу був зазначений інший розмір альтернативного запобіжного заходу, не можна вважати задоволеним клопотанням в повному обсязі.
Зазначає, що слідчий суддя не в повній мірі з`ясував всі обставини справи та не в повній мірі дослідив дані, що характеризують особу підозрюваного, застосувавши винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також без достатніх підстав визначив непомірний розмір застави, як виключний випадок.
Адвокат вважає, що зазначені ризики, передбачені ст.177 КПК України є недоведеними, остільки тяжкість покарання, яка ймовірно загрожує особі за вчинений злочин, не є ризиком, та не може самостійно свідчити про те, що через тяжкість ймовірного покарання ОСОБА_6 переховуватиметься від органу досудового розслідування чи суду. Крім того зазначає, що а ні слідчим, а ні прокурором також не наведено жодного факту, який би підтверджував дії або спроби підозрюваного переховуватись, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Вважає, що визначений розмір застави є надмірним тягарем для родини ОСОБА_6 ..
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, і з викладених у ній підстав, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і відмовити в задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Санкція частини 3 статті 368 КК України, як попередньої кваліфікації дій ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Застосовуючи саме такий запобіжний захід, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктом 1, 3 та 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів за який законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому розуміючи можливість застосування суворого покарання, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або слідчого судді, суду.

Апеляційний суд зазначає, що введення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, деякі з них перебувають в прямому підпорядкуванні підозрюваного, а тому ОСОБА_6 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів.

Апеляційний суд вважає слушним посилання районного суду на те, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 будучи службовою особою має доступ до певних речей та документів, які мають значення для даного кримінального провадження, а тому має об`єктивну можливість перешкоджати повноті кримінального провадження шляхом їх приховування або знищення.

Слідчим суддею враховано і відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має місце реєстрації та проживання, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя правильно взяв до уваги те, що ОСОБА_6 хоча раніше не судимий, однак підозрюється у скоєнні тяжкого злочину у сфері службової діяльності і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього в період введення в державі воєнного стану та неможливість запобігти ризикам, окрім як шляхом застосування виключного запобіжного заходу.

Слідчим суддею належним чином виконані і вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, та обгрунтовано прийнято рішення при визначенні розміру застави, у зазначеному розмірі - 1 040 000 (один мільйон сорок тисяч) грн..

Перевіряючи доводи захисника про явно непомірний розмір застави, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В той же час, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У даному випадку, обираючи саме такий розмір застави, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд виходив з фактичних обставин даного кримінального провадження, суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, наявності існуючих та підтверджених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та інших об`єктивних даних, які свідчили, що саме такий розмір застави буде пропорційним та раціональним з огляду на тяжкість та ступінь суспільної небезпеки інкримінованих ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
Апеляційний суд не може погодитись з доводами захисника щодо тієї обставини, що зазначений розмір застави є непомірним для обвинуваченого, оскільки в обґрунтування цих доводів захисником не долучено жодного доказу, які б підтверджували скрутний майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 та не наведено достатніх аргументів цьому, формально пославшись на те, що такий розмір застави є непомірним.
В апеляційному суді ОСОБА_6 пояснив, що в повній мірі вже вніс заставу у розмірі 1 040 000 (один мільйон сорок тисяч) грн..
Застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Прийняте рішення є обґрунтованим, вмотивованим, законним, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

За таких обставин апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від04 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3