Справа № 509/1452/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000161 від 18.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчим СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000161 від 18.03.2022, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2022 слідчими СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/1312/22 від 11.04.2022 проведений обшук домоволодіння, а саме будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , який видав працівнику поліції 24 (двадцять чотири) предмети схожі на бойові патрони калібру 5,45 х 39 мм; мобільний термінал Samsung A 02s SM-A025F/DS, ІМЕЇ: НОМЕР_1 ; штик ніж у чохлі коричневого кольору із маркуванням № 930.

На теперішній час є наявна потреба у призначені та проведені відповідних експертиз, отриманні відомостей наявних в зазначеному мобільному телефоні, для чого необхідно передати телефони до експертного закладу.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані речі та предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного розслідування усіх обставин провадження, а також те що вони являються речовими доказами, виникла необхідність в арешті даного майна , у зв`язку із чим, просить про накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.
Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт майна вилученого 27.04.2022 року під час проведення обшуку домоволодіння, а саме: будинку АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , який видав працівнику поліції:
-24 ( двадцять чотири) предмети схожі на бойові патрони калібру 5,45 х 39 мм;
-мобільний термінал Samsung A 02s SM-A025F/DS, ІМЕЇ: НОМЕР_1 ;
-штик - ніж у чохлі коричневого кольору із маркуванням № 930

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1