Справа № 297/2275/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-кп/4806/285/22, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2022 року задоволено клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури та звернуто у дохід держави заставу, сплачену заставодавцем ОСОБА_6 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок, згідно з ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 10.11.2020 у кримінальному провадженні № 0000666, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.09.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський, Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України.

Цією ухвалою застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 24 липня 2022 року, без визначення розміру застави.

З матеріалів клопотання убачається, що у провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000666, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.09.2020 внесені до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. В ухвалі вказується на те, що 22 березня 2022 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури про звернення застави в дохід держави, сплаченої заставодавцем ОСОБА_6 у цьому ж кримінальному провадженні та застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання прокурора мотивоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Відповідно до клопотання, 20 вересня 2020 року, о 22 годині 20 хвилин, старшим слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 затримано, 22.09.2020 ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, 10 листопада 2020 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень та з покладенням на нього процесуальних обов`язків. На виконання вказаної ухвали 16 листопада 2020 року ОСОБА_6 внесено на рахунок ДСА в Закарпатській області грошові кошти у якості застави в розмірі 43490,00 гривень. 13 січня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_7 до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, доказів поважності неявки до суду не надав. Тому, прокурор просить звернути сплачену заставодавцем ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 заставу в розмірі 43940,00 гривень у дохід держави та перерахувати з рахунку ДСА в Закарпатській області на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та вирішити питання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 18 травня 2022 року у судовому засіданні заставодавець ОСОБА_6 заперечила щодо звернення застави в дохід держави та перерахування вказаних коштів на спеціальний рахунок, пояснивши, що сплачені нею грошові кошти у якості застави вона позичила у знайомих та їй необхідно їх повернути. Крім цього, просила наступні судові засідання проводити без її участі, оскільки свою позицію щодо клопотання прокурора висловила. Також, ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 18.05.2022 зупинено судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000666, до його звільнення з військової служби а матеріали справи відносно нього виділено в окреме провадження.

В ухвалі суд зазначив, що доводи, викладені прокурором у клопотанні є слушними з огляду на таке. Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання, яке відбулося 13.01.2022, - не з`явився без поважних на це причин. Окрім того, доказів на підтвердження поважності неявки до суду 13 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_7 не надав, чим порушив приписи ухвали Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 листопада 2020 року. Суд вважає, що оскільки обвинуваченому ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі і враховуючи те, що ОСОБА_7 порушив умови запобіжного заходу, суд дійшов висновку про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В апеляційній захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що місцевим судом належним чином не враховано те, що обвинувачений ОСОБА_7 не прибув до суду через поважні причини, а саме у зв`язку з тим, що через погіршення стану здоров`я змушений був звернутися по медичну допомогу. Вважає, що судом першої інстанції, окрім іншого, залишено поза увагою і те, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, тісні соціальні зв`язки, позаяк на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, яких він виховує сам, оскільки дружина померла, що є підставою для залишення клопотання прокурора без задоволення. На переконання апелянта, прокурор не надав достатніх доказів того, що ОСОБА_7 ухилявся від явки до суду. Адвокат ОСОБА_5 вважає, що у контексті практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується його підзахисний, не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і що ця обставина повинна враховуватись у сукупності з іншими обставинами, на що неодноразово вказував ЄСПЛ у своїх рішеннях. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін кримінального провадження, неявка яких, з огляду на положення ст. 422-1 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: сторони кримінального провадження належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; до початку апеляційного розгляду від них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин їх неявки; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого і апеляційним судом не визнавалась обов`язковість його явки у судове засідання.

Приймаючи рішення щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, правові засади застосування запобіжних заходів регламентовано главою 18 КПК "Запобіжні заходи, затримання особи" (статті 176-213 КПК). Термін "застосування запобіжного заходу" охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід. Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).

Порядок зміни запобіжних заходів врегульовано статтями 200, 201 КПК України. Поряд з цим щодо окремих видів запобіжних заходів закон передбачає спеціальні умови для їх зміни. Так, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений порушив покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, вирішується питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу (частини 8 та 10 статті 182 КПК).

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного вище, слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям "застосування запобіжного заходу" у вигляді застави.

Як вірно встановлено судом першої інстанції : у провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України; ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22.09.2020 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави; 10 листопада 2020 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень та, у разі внесення застави, з покладенням процесуальних обов`язків; 16 листопада 2020 року внесено на рахунок ДСА в Закарпатській області грошові кошти у якості застави в розмірі 43490,00 гривень.

Порядок, умови застосування застави та наслідки їх невиконання визначені статтею 182 КПК, що дає підстави заставодавцю передбачати (спрогнозувати) можливі ризики та прийняти рішення щодо внесення застави. Внесення за підозрюваного застави іншою особою (заставодавцем) є її добровільним рішенням і свідомими цілеспрямованими діями та згодою нести майнову відповідальність в межах розміру застави за негативну (протиправну) процесуальну поведінку підозрюваного.

Матеріалами контрольного провадження також встановлено, що 13 січня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_7 до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, доказів поважності неявки до суду не надав, чим порушив вимоги ухвали Берегівського районного суду від 10.11.2020, тобто обов`язок «прибувати до суду за першою вимогою».

Тому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 під час дії щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави (абзац третій частини 4 ст. 202 КПК України) порушив покладений на нього обов`язок, що підтверджується матеріалами провадження та відповідними наведеними вище обставинами.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано звернув у дохід держави заставу, внесену заставодавцем ОСОБА_6 за обвинуваченого ОСОБА_7 в розмірі 43940 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не прибув до суду через поважні причини, а саме у зв`язку з тим, що через погіршення стану здоров`я змушений був звернутися по медичну допомогу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, так як не підтверджені жодними доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, тісні соціальні зв`язки, позаяк на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, яких він виховує сам, оскільки дружина померла, - апеляційний суд до уваги не бере, оскільки такі жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, і у свою чергу не впливають на висновки суду про необхідність звернення застави у дохід держави.

Як безпідставні і необґрунтовані, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не надав достатніх доказів того, що ОСОБА_7 ухилявся від явки до суду.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу в вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини 7 статті 194 КПК (частина 10 статті 182 КПК).

Також апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку характеру інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 злочину, відомостям про особу обвинуваченого раніше неодноразово судимий, неодружений, непрацюючий.

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати про наявність свідомої позапроцесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

Тому, апеляційний суд вважає, що оскільки умови, передбачені частиною 10 статті 182 КПК, пов`язані з порушенням умов застави, то встановлений ОСОБА_7 розмір застави не здатен забезпечити в повній мірі належної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим, обрання іншого запобіжного заходу в порядку частини 10 статті 182 КПК можливе лише в напрямку посилення запобіжного заходу.

Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі й без визначення застави, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання ризику переховування його від суду.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про те, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і що ця обставина повинна враховуватись у сукупності з іншими обставинами, на що неодноразово вказував ЄСПЛ у своїх рішеннях, - апеляційний суд також відхиляє.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказується, а не з`явившись на розгляд апеляційної скарги без поважних причин, при цьому не заявляючи клопотання про бажання обвинуваченого брати участь у розгляді апеляційної скарги, сторона захисту позбавила себе можливості надати докази чи заявити клопотання у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 176-179, 182, 183, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та звернуто у дохід держави заставу, сплачену заставодавцем ОСОБА_6 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43 940 (сорок три тисячі дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок у кримінальному провадженні № 0000666, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.09.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , і застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 24 липня 2022 року, без визначення розміру застави, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: