єдиний унікальний номер справи 531/390/21
номер провадження 1-кп/531/18/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт кримінального провадження №0000026 від 26 січня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Карлівка, Полтавської області, мешканця та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, не депутата, згідно ст.89 КК України, не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 21 вересня 2020 року близько 12:30 год., перебуваючи у мікрорайоні «Сахарного заводу» у м.Карлівка, Полтавської області, зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 та під час спілкування у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою. Після цього, ОСОБА_4 повідомив про те, що йому потрібно на певний час покористуватися мобільним телефоном ОСОБА_6 та у подальшому він його поверне, переконав останнього надати йому у користування належний потерпілому мобільний телефон марки «Redmi 9 Sunset Purple» 3 Gb Rom, у корпусі синього кольору, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 . Після того як ОСОБА_6 добровільно надав ОСОБА_4 у користування вказаний мобільний телефон, останній цього ж дня вирішив закласти вказаний телефон до ломбарду та попросив свого знайомого ОСОБА_7 , якому він не повідомив про злочинне походження майна, це зробити. Так, 21.09.2020 року о 15:04:01 год. ОСОБА_7 заклав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Свіжа Копійка» у м.Полтава за кошти у сумі 2100 грн., які у подальшому ОСОБА_4 були витрачені одноособово на власні потреби. У подальшому ОСОБА_4 вищевказаний мобільний телефон не викупив та не повернув його потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на суму 3500 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), кваліфіковані правильно, а його вину повністю доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, відсутність судимості, в силу ст.89 КК України, позитивну характеристику і повне відшкодування потерпілому завданих збитків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді двох років обмеження волі.
Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.
Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
У зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1