Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/2783/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2022 року м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Селіванівська, Ростовської області, Російської Федерації, громадянина України, освіта середня-спеціальна, до засудження непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 25.08.2009 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

2) 28.10.2011 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 05.06.2013 невідбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 12 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі. Звільнений 20.03.2014 умовно-достроково на 10 місяців на підставі ст.81 КК України;

3) 29.12.2015 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 1 місяців позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 21.02.2019 вирок від 29.12.2015 скасувати в частині призначення покарання. Вважати засудженим за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 23.02.2021 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 26.12.2018 по 21.02.2019 рік включно, на підставі ст. 72 ч.5 КК України, у теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_4 , який просить клопотання задовольнити, прокурора, який вважає клопотання не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно довідки стягнень та заохочень відносно засудженого ОСОБА_4 , має 7 заохочень, два стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку, характеризується посередньо.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 три рази засуджувався за умисні кримінальні правопорушення. Неодноразово до нього застосовувалося звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак кожного разу після звільнення знову вчиняв нові умисні кримінальні правопорушення.

Так раніше ОСОБА_4 засуджувався:

25.08.2009 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

28.10.2011 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 05.06.2013 невідбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 12 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі. Звільнений 20.03.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців. на підставі ст.81 КК України.

У теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35» за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 21.02.2019 за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що просить звільнити його умовно-достроково, т.я. усе зрозумів і переосмислив. Раніше він звільнявся умовно-достроково. Він вчинив у період умовно-дострокового звільнення новий злочин, за який засуджений і відбуває покарання у теперішній час. Він не працевлаштований в установі.

Суд зазначає, що відбуваючи покарання в ДУ «Білоцерківська ВК (35)» ОСОБА_4 з квітня 2021 р. до теперішнього часу не працевлаштований.

Оцінюючи вищевказане у сукупності суд вважає що ОСОБА_4 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, він вчиняв нові умисні кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 20.03.2014 р. звільнявся умовно-достроково з місця позбавлення волі, але після цього, не лише не став на шлях виправлення, а продовжив свою злочинну спрямованість поведінки, вчинивши новий умисний тяжкий злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України в період умовно-дострокового звільнення, за що був засуджений у 2019 році.

Вищевказане дає суду підстави виснувати, що незважаючи на проявлений до ОСОБА_4 судом неодноразово гуманізм, кожного разу ОСОБА_4 після звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, умовно-достроково, не виправдовував довіру суду, порушував умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, умовно-дострокового звільнення, вперто не ставав на шлях виправлення, виявляв свою злочинну спрямованість поведінки.

Суд вважає, що ОСОБА_4 залишається небезпечним для суспільства.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене суд не знаходить законних підстав для задоволення заяви, оскільки незважаючи на неодноразові засудження, відбування покарання у місцях позбавлення волі, звільнення з вказаних місць, у т.ч. умовно-достроково ОСОБА_4 кожного разу через певний час знову вчиняв злочини. Вказане є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки, впертого небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,372,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені заяви засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду