СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7785/22
пр. № 1-кп/759/1092/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м. Київ

Святошинськийрайонний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001084 від 25.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіка Молдова, громадянин Республіки Молдова, молдованин, який здобув вищу освіту, одружений, працює на посаді електрика-діагноста в ТОВ «Autocomp», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у невстановлений дізнанням час та місці, надав невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.09.2021 видане ТСЦ № 6545, чим вчинив пособництво в підробленні документу, який видається установою та надає права, з метою подальшого використання.

Так, ОСОБА_4 не маючи посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обороті на території України, звернувся до невстановленої дізнанням особи з проханням посприяти скорішому отриманню ним вказаного офіційного документу, без складання іспитів в сервісних центрах МВС України. Коли невстановлена дізнанням особа погодилась допомогти ОСОБА_5 , то останній, з метою виконання свого злочинного умислу, в невстановлені дізнанням час та місці, надав вказаній невстановленій дізнанням особі власну фотокартку та свої анкетні дані для бланку посвідчення водія, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає права, отримавши в подальшому завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.09.2021 видане ТСЦ № 6545 на його ім`я.

Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.09.2021 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340

(зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

Відповідно до листа ГСЦ МВС України за № 31/4085-2782-2022 від 30.06.2022 в Єдиному державному реєстрі МВС інформація щодо видачі посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня. Окрім цього, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.09.2021 ТСЦ № 8545 видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № CЕ-19/111-22/23775-ДД від 05.07.2022 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий 09.09.2021 ТСЦ 6545, ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні пособництва в підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою його використання, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на використання завідомого підробленого документа, з метою отримання права керувати транспортними засобами, зберігав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_4 24.06.2022, приблизно о 09 годині 05 хвилини, керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla» реєстраційний номер

НОМЕР_2 та, рухаючись по Житомирському Шосе, у м. Києві, був зупинений інспектором прикордонної служби, який згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» попросив пред`явити документи. Після цього ОСОБА_4 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 09.09.2021 ТСЦ 6545, нібито на його ім`я, використав завідомо підроблений документ, який видається установою та надає права, пред`явивши працівнику прикордонної служби дане посвідчення, достовірно знаючи, що даний документ підроблений.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачується у вчиненні використання завідомо підробленого документа, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_7 , в якій ОСОБА_4 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі. Також у даній заяві підозрюваний ОСОБА_4 висловив свою позицію щодо призначення йому покарання у виді штрафу, який має можливість сплатити.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_7 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого, ОСОБА_3 , доведена повністю та кваліфікація його дій вірна за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки він вчинив пособництво у підробленні посвідчення, яке видається державною установою, та надає права, з метою його використання; за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки він використав завідомо підроблений документ.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_7 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінального проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_8 кримінальних проступків, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається державною установою, та надає права, з метою його використання; за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, офіційно працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 70-71).

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 64).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн;

- ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий 09.09.2021 ТСЦ 6545, ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн 24 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1