Справа № 462/4035/22
провадження 1-кс/462/1196/22
У Х В А Л А

09 серпня 2022 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000561 від 02.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на шорти жовтого (світло-коричневого) кольору, кофту синьо-голубого кольору з капюшоном та кишенею в передній частині, які були добровільно видані ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно добровільно видане ОСОБА_5 , та відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000561 від 02.08.2022.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого та прокурора, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.

Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності власника майна, який, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання, про що свідчить телефонограма, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000561, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000561, 02.08.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області про те, що при розгляді матеріалів зареєстрованих в ІТС ІПНП за № 11389 від 29.07.2022 року встановлені наявні ознаки кримінального правопорушення, а саме29.07.2022 до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою звернувся директор магазину «Близенько», яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка 24.07.2022 здійснила крадіжку товару з приміщення магазину на суму 476,15 грн без ПДВ.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення є причетним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 05.08.2022 добровільно видав одяг у який він був одягнутий на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме: шорти жовтого (світло-коричневого) кольору, кофта синьо-голубого кольору з капюшоном та кишенею в передній частині. Вилучене майно було оглянуто та визнано речовими доказами відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 05.08.2022.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи у відповідності до ст.ст. 207, 208 КПК України та під час обшуку, огляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 236, 237 КПК України під час затримання або обшуку, огляду слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Стаття 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене при обшуку майно. Так, згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому, зважаючи на положення ст.ст. 167, 237 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі та документи, які відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Інші речі під час обшуку не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення під час обшуку у підозрюваного речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч.2 ст.170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, , які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із постанови слідчого відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000561.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення ч.2 ст.167, ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вказані у клопотанні речі, які були добровільно видані підозрюваним, мають статус тимчасово вилученого майна та відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що дані речі можуть бути приховувані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність для цього правових підстав.
Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000561 від 02.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на шорти жовтого (світло-коричневого) кольору, кофту синьо-голубого кольору з капюшоном та кишенею в передній частині, які були добровільно видані ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Оригінал ухвали.