ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3730/22
провадження № 1-кс/753/665/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 6 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, притягнутого до кримінальної відповідальності за частиною третьою статті 185 КК України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
7 квітня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 6 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 7 квітня 2022 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001016 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 квітня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на свою користь, ОСОБА_5 , 5 квітня 2022 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , викрав мобільний телефон «POCOPHONE F1», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_3 та з сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , вартістю 1800 грн 00 коп., який належить ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_7 , на загальну суму 1800 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 є особою, яка раніше вчиняла правопорушення, передбачене статтею 185 КК України.
Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Проси суд врахувати, що інкриміноване правопорушення підозрюваним було вчинено під час перебування у провадженні Дарницького районного суду м. Києва відносно нього кримінального провадження за частиною третьою статті 185 КК України.
В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, враховуючи те, що на даний час в України введено воєнний стан, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, зауважив, що підозрюваний притягнутий до кримінальної відповідальності (обвинувальний акт відносно нього за частиною третьою статті 185 КК України перебуває на розгляді у Дарницькому районному суді м. Києва). Прокурор зазначив, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 березня 2022 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.
Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має належних засобів для існування, міцних соціальних зв`язків. Крім того, підозрюваний раніше був засуджений за аналогічний злочин та під час іспитового строку вчинив знову таємне викрадення майна. Ризиком впливу на свідків та потерпілу прокурором зазначено те, що свідки та потерпіла безпосередньо на цей час судом не допитані, підозрюваному відомо їх місце проживання.
Також, на думку прокурора, необхідно врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного офіційного місця роботи, майновий стан.
Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрювана не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що не мав наміру красти мобільний телефон потерпілої. Зауважив, що чоловік потерпілої ОСОБА_8 , вкрав у нього 600 грн. Він прийшов до нього додому, щоб той вернув гроші, проте ОСОБА_8 був у стані сильного алкогольного сп`яніння та спав, оскільки він зрозумів, що не зможе з ним на цей час ні про що поговорити, побачивши на столі мобільний телефон, вирішив, що це його телефон та забрав з собою, з метою повернення його ОСОБА_8 , коли той верне йому 600 грн. Просив у задоволенні клопотання відмовити.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що його підзахисний не мав наміру саме вкрасти телефон, вважає, що наразі наявні дії щодо самоуправства. Підзахисний телефон не вимикав, та не продавав його, віддав відразу, як до нього прийшли працівники поліції. Не знав, що то телефон потерпілої, оскільки вважав, що то телефон ОСОБА_8 , який вкрав у нього 600 грн, а тому забрав телефон як гарантію того, що останній поверне йому вкрадені гроші. Зауважив, що раніше покладені на нього обов`язки, під час розгляду інших кримінальних проваджень, він не порушував, ризик переховування від слідства та суду є необґрунтованим, як і ризик впливу на свідків та потерпілу. Після звільнення з-під варти він звернувся до ТРО, став у резерв, збитки потерпілій відшкодовані, оскільки мобільний телефон їй повернуто. Просив застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки він проживає з матір`ю, остання буде слідкувати за ним та забезпечувати на цей час їжею.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.
6 квітня 2022 року ОСОБА_5 в рамках зазначеного кримінального провадження було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.
6 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:
- протокол прийняття заяви про вчинення злочину;
- протокол огляду місця події від 06.04.2022 року;
- протокол допиту потерпілого;
- протоколи допиту свідків;
- протокол затримання у порядку статті 208 КПК України;
- інші матеріали кримінального провадження.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.
Крім того, факт заволодіння мобільним телефоном у судовому засіданні не заперечував підозрюваний.
Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною третьої статті 185 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною четвертою статті 185 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, враховує, що хоча ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, однак зважає на усталену практику, що ризик переховування обвинуваченого не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому. Водночас при оцінці цього ризику суд бере до уваги мету застосовування запобіжних заходів, які мають забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховує відомості про особу підозрюваного і вважає, що посилання прокурора на існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, не є явно необґрунтованими та безпідставними.
Стосовно ризику впливу на свідків та потерпілу, суд вважає вказаний ризик необґрунтованим, з огляду на пояснення надані підозрюваним щодо обставин заволодіння мобільним телефоном, а також з огляду на те, що мобільний телефон на разі повернутий потерпілій. Свідками у цьому кримінальному провадженні по факту є особи, які були присутні під час вилучення телефону у підозрюваного (поняті) та не були безпосередньо свідками заволодіння мобільним телефоном.
Поряд з цим суд вважає обґрунтованим ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, з огляду на особистість підозрюваного, відсутність у нього постійного заробітку, офіційного місця роботи, та наявність у нього судимості за аналогічні правопорушення.
Також, як вбачається з поданого до суду клопотання, його зміст хоча і містить посилання на недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні, разом з тим такі доводи не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.
Погоджуючись з наявністю ризиків щодо можливості підозрюваного ухилятися від слідства, враховуючи характер пред`явленої підозри, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, обставини кримінального провадження та вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, наявність у нього постійного місця проживання, а також враховуючи те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 березня 2022 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню, зокрема ОСОБА_5 за частиною третьою статті 185 КК України, останньому було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, слідчий суддя вважає, що прокурором відповідно до частини першої статті 183 КПК країни не доведено з достатньою переконливістю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, про який йдеться в клопотанні слідчого, а тому, керуючись частиною другою статті 194 КПК України, відмовляє у його задоволенні.
Слідчий суддя при цьому враховує, що попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Латальє проти Франції»).
Відповідно до положень частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оцінивши в сукупності всі вище зазначені обставини, врахувавши в тому числі спосіб життя підозрюваного, час його затримання, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, річ, якою заволодів підозрюваний та його вартість, зважаючи на те, що мобільний телефон повернутий потерпілій у попередньому стані, враховуючи те, що ухвалою суду від 4 березня 2022 року підозрюваному було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, відсутність доказів на порушення ним обов`язків визначених КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри і разом із покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, зможе забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобігти наведеним прокурором ризикам.
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно із частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Керуючись стаття 7, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 4 червня 2022 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 строком до 4 червня 2022 року.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням запобiжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваного покласти на органи Національної поліції за мiсцем його проживання.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали суду складено 12 квітня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1