У Х В А Л А Справа № 932/1806/22

Іменем України Провадження № 1-кс/932/795/22

21 березня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню №0000210 від 17.03.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме мобільного телефону Iphone XS золотистого кольору, який належить та яким користується ОСОБА_5 .
Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. Під час досудового розслідування за кримінальним провадженням встановлено, що 17.03.2022 близько 14 год. 01 хв. до ВП № 7 ДРУП надійшло повідомлення, що у дворі будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збуває особливо небезпечну наркотичну речовину «марихуана».
Цього ж дня, за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, буд. 14, ОСОБА_5 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та відповідно до ч. 4 ст. 208 КПК України слідчим було здійснено обшук ОСОБА_5 в період з 16:45 год. до 17:25 год., в ході якого в останнього було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон Iphone XS золотистого кольору вилучається до с/п № НОМЕР_1 .
18.03.2022 постановою слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вищевказані речі, вилучені в ході обшуку відповідно до вимог ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Також в даному мобільному телефоні можуть міститися дані, які можуть слугувати доказами збуту, та розповсюдження наркотичних засобів та/або наркотичних речовин, а саме фотографії наркотичних засобів, та місця можливого збуту наркотичних речовин та/ або наркотичних речовин, геолокації їх закладок, а також іншу інформацію, що має значення для підтвердження фактів збуту наркотичних речовин.
Крім того, в разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації) майна, то можливе подальше його незаконне відчуження, пошкодження, знищення разом з інформацією, що має значення для кримінального провадження, що у свою чергу позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу, забезпечення його можливої спецконфіскації як заходу кримінально-правового характеру, конфіскації майна як можливого додаткового покарання, слідча звернулась із вказаним клопотанням.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Власника майна у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого та власника майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про задоволення клопотання, з наступних підстав.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210 від 17.03.2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Постановою слідчого від 18.03.2022 року майно вилучене під час обшуку, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Внаслідок того, що вищезазначене майно, яке визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000210, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ, погоджуюсь із висновком слідчого про відповідність зазначеного майна вимогам ст. 98 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Внаслідок того, що слідчим доведено те, що майно вилучене під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , який було проведено 17.03.2022 року, відповідає ознакам речових доказів, що встановлені ст. 98 КПК України, тобто що вони зберегли сліди злочину та могли бути пристосовані як знаряддя вчинення злочину, з метою збереження цих речових доказів, задля запобігання їх втрати, пошкодження, знищення, псування, є доцільним накладення на них арешту.
З цих підстав клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000210 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон Iphone XS золотистого кольору, який належить та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на користування, відчуження та розпорядження ним.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1