Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 316/1999/21
Провадження №: 1-і/332/9/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Дніпровка, Василівського (Кам`янсько- Дніпровського) району, Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за № 0000191 від 06.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Розпорядженням Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 внесені зміни до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», згідно яких визначено територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області за Заводським районним судом м. Запоріжжя.
26.09.2022 року прокурор подав до Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 03.10.2022 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків, перешкоди кримінальному провадженню іншим чином у цьому ж кримінальному провадженні, не перестали існувати.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та надав аналогічні пояснення вказані у клопотанні.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник заперечували проти клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченій у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що обвинуваченій тяжко перебувати у слідчосу ізолдяторі. За таких підстав просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, заявивши що обвинуваченій ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненного життя людини. На теперішній час у справі ще не допитані свідки, та не досліджено докази. І у разі зміни обраного щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вочевидь може створити ризик тиску обвинуваченої на свідків, що може спровокувати бажання в останніх відмовитися від наданих свідчень на досудовому розслідуванні, або змінити їх.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, з підстави того, що ризики які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченої під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 альтернативні види запобіжних заходів, та не здатні забезпечити її належну процесуальну поведінку, оскільки обвинувачена є особою не працевлаштованою, яка зареєстрована та мешкала у м. Енергодарі, Запорізької області, який відноситься до тимчасово окупованих територій України,, а отже з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе переховуватись від суду, тобто може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, також обвинувачена може впливати на а свідків і може спровокувати у них бажання відмовитись від наданих свідчень, що є ризиком , передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і зокрема, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у цьому ж кримінальному провадженні, тобто може здійснити дії, передбачені п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи обставини справи, зокрема підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що полягає у загибелі людини, а також ризик того, що обвинувачена зможе незаконно впливати на свідків, і беручи до уваги, що обвинувачена розуміючи особливу тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від суду, суд вважає, за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ухвалою слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 07.05.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 листопада 2022 року включно, на умовах викладених в ухвалі слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 07.05.2021 року.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, а обвинуваченій надіслати поштою до ДУ «Кропивницького слідчого ізолятора».

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинувачена, яка перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1