Справа № 159/2310/22 Провадження №11-сс/802/201/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2022 року (ЄРДР №0000514),

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_9 про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 серпня 2022 року включно, з можливістю внесення застави в сумі 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, з покладенням, у разі її внесення, відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту затримання, тобто з 22 години 40 хвилин 16 червня 2022 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим застосував даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, а в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про застосування запобіжного заходу безпідставно задоволено. Вказує, що в судовому засіданні не досліджувалось питання, що стосується характеристик підозрюваного, як з місця роботи так і з місця проживання, що на думку сторони захисту свідчить, що суд вийшов за межі інформації, наданої учасниками провадження, фактично самостійно створив доказ у розумінні обставин, які підлягають доведенню. Разом з тим, не доведено стороною обвинувачення і наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховано судом і те, що ОСОБА_8 має кримінальний досвід, раніше засуджувався і відбував покарання у місцях позбавлення волі. ОСОБА_8 мав неправомірну причетність до наркотичних засобів, не має сім`ї, дружини, дітей і достатньо надійного соціального оточення. ОСОБА_8 через відносно нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі знову підозрюється у вчиненні умисного злочину, до того ж, в умовах воєнного стану і злочину який в цих умовах сприймається суспільством як особливо нетерпимий, що в свою чергу вказує також і наявність ризиків, передбачених зазначеною вище нормою КПК України.

Доводи захисника підозрюваного про те, що наведені слідчим ризики того, що останній перебуваючи на волі може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне. А тому, такі доводи сторони захисту, з урахуванням наведених вище мотивів не дають жодних підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого.

Медичних протипоказань утриманню підозрюваного в СІЗО в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, який відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано застосував запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали, з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2022 року про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді