Справа № 339/26/22
У Х В А Л А
29.03.2022 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника служби пробації ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні щодо кримінального провадження №0000154 від 20.10.2021 про обвинувачення
ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
25 січня 2022 року з Калуської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України.
26 січня 2022 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участю прокурора, обвинуваченої, захисника, представника служби пробації.
23 березня 2022 року захисник заявив клопотання, підтримане обвинуваченою ОСОБА_4 про виклик свідка ОСОБА_7 , яка видала довідку про хворобу ОСОБА_4 , що стала підставою для зупинення досудового провадження, оскільки ОСОБА_4 вказує, що не хворіла, а тому підстав зупиняти досудове розслідування не було.
Вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення вказаного клопотання, судом встановлено наступне.
Відповідно до статті 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
З метою підготовки до судового розгляду суд:
1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;
2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;
3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;
4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.
5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
При цьому суд вважає, що клопотання захисту про виклик свідка слід вирішити під час судового розгляду при визначенні обсягу та встановленні порядку дослідження доказів, оскільки за частиною 1 статті 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань, а відтак визначення кола свідків безпосередньо належить до процесу доказування, який знаходиться поза межами підготовчого судового провадження.
Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачена, захисник, кожний зокрема, вважали можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Кримінальне провадження підсудне Болехівському міському суду, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачена, захисник, представник уповноваженого органу з питань пробації, свідки.
03 лютого 2022 року прокурором подано клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло та покладення процесуальних обов"язків.
Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 уже обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту 26.10.2021, який був продовжений згідно ухвали Долинського районного суду від 23.12.2021.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які мають місце і на даний час, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачена спочатку вважали, що клопотання прокурора слід задовольнити частково, встановивши обвинуваченій домашній арешт у певний період доби - в нічний час. А потім, зіславшись на те, що строк домашнього арешту не може перевищувати 2 місяців і враховуючи, що такий запобіжний захід на вказаний термін уже був застосований до обвинуваченої, просили відмовити у задоволені клопотання.
Вирішуючи питання про обґрунтованість вказаного клопотання, суд зважає на те, що згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного. Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що приблизно в квітні 2021 року за фізіологічними ознаками вона виявила, що перебуває у стані вагітності та приховуючи дану обставину від оточуючих, у встановленому порядку на облік по вагітності не стала та до настання пологів проживала у будинку свого батька - ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 .
У подальшому 20 жовтня 2021 року близько 01:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання разом зі своєю родиною за вищевказаною адресою, відчула болі в животі та зрозуміла, що у неї почались пологи.
Не повідомивши нікому про настання пологів, маючи реальну можливість звернутися до медичного закладу в момент настання пологів, ОСОБА_4 самостійно прийняла рішення народити дитину без надання кваліфікованої медичної допомоги, де самостійно, без втручання сторонніх осіб, під час фізіологічних пологів народила дитину чоловічої статі.
Відразу після природного виходу дитини з пологових шляхів ОСОБА_4 перерізала пуповину невстановленим досудовим розслідуванням предметом та переконавшись, що її новонароджена дитина є живонародженою та живою, умисно, за допомогою рушника та фізичних зусиль, здійснила петлеподібне здавлення навколо шиї дитини, при цьому помістивши в ротову порожнину шматок тканини, зв`язавши його у вузол.
Внаслідок таких дій ОСОБА_4 в дихальні шляхи її сина не потравляло повітря та були спричинені тілесні ушкодження, що спричинило смерть новонародженої дитини та з метою укриття скоєного нею злочину, обгорнула тіло мертвої дитини поліетиленовим пакетом, помістила в рюкзак та перенесла до дерев`яного ящика, що знаходився на горищі будинку за місцем проживання .
З наданих матеріалів вбачається, що зазначені у клопотанні прокурора обставини підозри мають місце і підтверджуються достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні: (протоколів огляду місця події, огляду трупа, лікарським свідоцтвом про перинатальну смерть, виявленими та вилученими речовими доказами, показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.)
Розглядаючи клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку, що немає необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, як про це просить прокурор.
Зокрема, в поданні не обґрунтувано необхідність саме цілодобового арешту та неможливість застосування домашнього арешту щодо обвинуваченої у певний період доби відповідно до вимог ст. 181 КПК України, так як наявні матеріали провадження не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченої на певний період доби.
Так, як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, є одинокою матір"ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та здійснює самостійно їх виховання, матеріальне утримання, оскільки відомості про батька дітей внесені за її заявою матері відповідно до вимог ст. 135 СК України ( а.с.57).
При вирішенні питання щодо часу перебування обвинуваченої під домашнім арештом, суд також виходить з метою забезпечення обвинуваченій права щодо працевлаштування з метою матеріального забезпечення своїх малолітніх дітей.
Крім того, суд враховує і процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 під час дії обраного їй запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 26.10.2021 по 21.01.2022 року, під час якого ОСОБА_4 належним чином виконувала покладені судом на неї обов`язки та навіть після закінчення строку дії запобіжного заходу не вчиняла жодних спроб ухилятись чи перешкоджати судовому розгляду, а тому утримання обвинуваченої під цілодобовим домашнім арештом на даний час є невиправданим.
Відтак, ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового слідства та суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, як про це зазначено в поданні, є малоймовірними.

В той же час, суд вважає доведеними наявність ризику, передбаченого в п. 3 ст. 177 КПК України.
Так, ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків є вірогідним, оскільки вони є родичами та односельцями й остання може вжити заходи тиску на них з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тому суд погоджується з доводами прокурора в частині ймовірного тиску на свідків, адреси мешкання яких відомі обвинуваченій, з метою зміни ним показань або відмови від їх надання.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід врахувати і те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, з урахуванням викладеного вище, на переконання суду щодо обвинуваченої ОСОБА_4 можливо застосувати такий запобіжний захід як домашній арешт у певний проміжок часу, виходячи з того, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, який може здійснити обвинувачена та на які вказує прокурор у клопотанні.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу як домашні арешт із забороною залишати житло в період часу з 22-00 год. до 06-00 год., суд вважає його належним і співмірним запобіжним заходом, виходячи й із ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що є нетяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання до 5 років позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, що буде достатнім для забезпечення дотримання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, частково задовольнивши клопотання прокурора.
В той же час, необгрунтованими є доводи захисника про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки строк домашнього арешту, який вже був застосований до обвинувачений становить більше 2 місяців.
Так, згідно ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Згідно рестру матеріалів досудового розслідування до ОСОБА_4 застосовано цілодобовий домашній арешт з 26.10.2021 року до 26.12.2021 року та продовжений до 21. 01. 2022 року, тобто тривалість цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченої становить приблизно 3 місяці та не перевищує строк, передбачений ст. 181 КПК України.
Керуючись ст.181, 314, 331, 372 КПК України, -
постановив:
Призначити справу до розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні цього суду на 15 год. 08 квітня 2022 року.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження: прокурора, обвинувачену ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника уповноваженого органу з питань пробації, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
Клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик для допиту свідка ОСОБА_7 вирішити при визначенні обсягу та встановленні порядку дослідження доказів.
Зобов`язати Калуський районний сектор №1 скласти досудову доповідь в строк до 15 квітня 2022 року щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, не судимої.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченій залишати з 22-00 години до 06-00 години наступного дня житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці із покладенням на неї наступних обов`язків:
- в період часу з 22.00 годин до 06.00 годин наступної доби не залишати місця проживання, без дозволу прокурора, суду;
- прибувати до Болехівського міського суду за першим викликом та у призначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ Національної поліції України відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області .
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою з моменту вручення копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 01 квітня 2022 року о 09 год.

Суддя ОСОБА_1