ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1167/22
Провадження № 1-кс/210/374/22

"07" квітня 2022 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000485 від 05 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не маю чого на утримані неповнолітніх (малолітніх) дітей, не працюючого, інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 03.03.2003 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за ст.263 ч.2 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік;

- 16.02.2005 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за ст.185 ч.1, ст.186 ч.2, ст.69; ст.309 ч.1; ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки. Відбував покарання в ВК № 75. Звільнився 25.06.2007 року по відбуттю строку покарання;

- 30.07.2009 року Центрально-Міським районним судом міста Кривий Ріг за ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

- 26.11.2009 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за ст.263 ч.1 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків частково приєднано покарання за вироком Центрально-Міського районного суду від 30.07.2009 року та остаточно визначено до відбування покарання 2 роки 2 місяці позбавлення волі. Відбував покарання в ВК № 22. Звільнився 16.03.2012 року по відбуттю строку покарання;

- 11.02.2013 року Саксаганським районним судом міста Кривий Ріг за ст.15 ч.2 ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 ч.1 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

- 27.11.2013 року Довгинцівським районним судом міста Кривий Ріг за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано частину не відбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду від 11.02.2013 року та остаточно до відбування покарання визначено 1 рік 3 місяці 10 днів позбавлення волі;

- 21.01.2014 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання даного покарання менш суворим покаранням за вироком Довгинцівського районного суду від 27.11.2013 року, остаточно до відбування покарання визначено 2 роки позбавлення волі. Відбував покарання в ВК № 21. Звільнився 01.08.2014 року;

- 13.11.2014 року Жовтневим районним судом міста Кривий Ріг за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 06.05.2015 року Саксаганським районним судом міста Кривий Ріг за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбута частина покарання за вироком Жовтневого районного суду та остаточно до відбування покарання визначено 3 роки позбавлення волі;

- 10.06.2015 року Жовтневим районним судом міста Кривий Ріг за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 КК України шляхом частково приєднаного не відбутої частина покарання за вироком Жовтневого районного суду від 13.11.2014 та остаточно до відбування покарання визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 12.11.2015 року Саксаганським районним судом міста Кривий Ріг за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду від 13.11.2014 та остаточно до відбування покарання визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 18.11.2015 року Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано не відбута частина покарання за вироком Саксаганського районного суду від 12.11.2015 та остаточно до відбування покарання визначено 3 роки 2 місяця позбавлення волі;

- 10.02.2016 року Центрально-міським районним судом міста Кривий Ріг за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового поглинання більш суворого покарання за вироком Дзержинського районного суду від 18.11.2015 року менш суворим покаранням та остаточно до відбування покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 09.03.2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг, за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Згідно ст.70 ч.4 КПК України з урахуванням вироку Центрально-Міського районного суду від 10.02.2016 року визначено остаточно покарання шляхом поглинання менш суворого покарання остаточно визначено до відбування покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 31.07.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг, за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 26.11.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці. Згідно ст.70 ч.4 КПК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Саксаганського районного суду від 31.07.2018 року більш суворим покаранням за даним вироком остаточно визначено до відбування покарання 2 роки 2 місяці;

- 04.07.2019 року Жовтневим районним судом за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.71 ч.4 КПК України за сукупністю приєднано частково не відбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду від 26.11.2018 року та остаточно визначено до відбування покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 23.01.2020 року Саксаганським районним судом міста Кривий Ріг за ст.185 ч.3; ст.185 ч.2; ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 02.06.2021 року Центрально-Міським районним судом за ст. 185 ч.2; ст.186 ч.2; ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.70 ч.4КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироку Саксаганського районного суду від 23.01.2020 року до відбування покарання визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Зараховано до строку попереднє тримання під вартою з 27.09.2018 року по 27.12.2018 року та з 12.02.2020 року до вступу вироку в законну силу із урахуванням 1 за 2 дні. На підставі ст.72 ч.5 КК України; 16.07.2021 року звільнений по відбуттю покарання;

- 05.01.2022 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 358 ч.4, 1 КК України до обмеження вол строком на 1 рік 3 місяці. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік;

- 17.01.2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 07 квітня 2022 року, звернулася з клопотанням старший слідчий СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , погодженим прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 будучи неодноразово засудженим в останній раз 17.01.2022 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до обмеження вол строком на 2 роки. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставинах.

04.04.2022 о 10.25 годині, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проходив по вул. Мистецькій в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернув магазину «Стиль», що розташований за адресою вул. Мистецька, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу.

Того ж дня, о 10.30 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, перебуваючи в приміщені магазину «Стиль» по вул. Мистецька, 1 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу із прилавку магазину, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A12» imei: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 було завдано майнової шкода сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №904 від 06.04.2022 складає 4743 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, про що йому було повідомлено про підозру.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та запровадженням воєнного стану згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, відповідно до якого 07 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство». Даним Законом було внесено зміни до низки статей Кримінального кодексу України, а також посилено покарання передбачене статтею 185 (крадіжка), даний злочин доповнився кваліфікуючою ознакою скоєння в умовах воєнного стану. Тому від тепер за вчинення злочинів в умовах воєнного або надзвичайного стану відповідальність стала більш жорсткою, та за крадіжку (таємне викрадення чужого майна) порушнику загрожує позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставах зазначених в клопотанні.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання, просила задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний, кожен окремо, просили суд обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та надані слідчим матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р., дата набуття чинності 11.09.97р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі Єлоєв проти України (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа Буткевічюс проти Литви (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000485 від 05.04.2022 року, розпочате досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

07 квітня 2022 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; відеозаписом з магазину «Мобілайф»; показаннями свідка ОСОБА_9 ».

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину
Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від п`яти до восьми років.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, міцних соціальних стосунків не має, підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, що збільшує ризик втечі.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

Крім того, ОСОБА_5 , раніше неодноразово, а саме 20 (двадцять) разів засуджений за вчинення корисливих злочинів, останній раз 17.01.2022 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу, за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, проте на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, вчинив злочин в період іспитового строку, а отже зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інший злочин.
Також, усвідомлення ОСОБА_5 що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, схилятиме його до уникнення кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню та переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 185 КК України.
Також, ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується характером вчиненого злочину, в якому ОСОБА_5 підозрюється, при цьому, слідчий суддя враховує, що особи, які є потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні не допитувались, а відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано і інші дані щодо особи ОСОБА_5 та враховано практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому саме такий запобіжний захід є співмірним у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що прокурор та слідча у судовому засіданні довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99240,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ч. 5, 6 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликами; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; не відлучатися із міста Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Суд вважає, що матеріально-правові і процесуальні умови, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи були дотриманні під час застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як взяття під варту та мети, з якою застосовувалося затримання та подальше тримання під вартою відповідають наявним ризикам.

На підставі викладеного, слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 червня 2022 року.

Керуючись, ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 червня 2022 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 99240,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 - з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 на строк до 03 червня 2022 року наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає;
- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали до 03 червня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 07 квітня 2022 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1