Справа215/2277/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 .

Учасників кримінального провадження:

Учасників кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000238 від 23.11.2021 року ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабчинці Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого неповну середню освіту, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, механіка-водія 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата,

за ч. 4 ст. 407 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2021 за №41 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти цієї ж військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014, до цього часу на території України почав діяти особливий період, згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.1 Закону України «Про оборону України».

Разом з цим, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, старший солдат ОСОБА_4 повинен був 18 жовтня 2021 року, о 08 годині, з`явитися на ранкове шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 . Ці вимоги були доведені та достовірно відомі старшому солдату ОСОБА_4 . Проте, старший солдат ОСОБА_4 вирішив тимчасово ухилитись від військової служби, мотивуючи свої дії особистими обставинами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Реалізуючи свій умисел, старший солдат ОСОБА_4 , в умовах особливого періоду, в порушення статутних вимог, будучи зобов`язаним 18 жовтня 2021 року, о 08 годині, прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступити до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин не з`явився вчасно на службу до розташування цієї ж частини, яка дислокується у АДРЕСА_2 .

В період з 18 жовтня 2021 року по 02 червня 2022 року старший солдат ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибув, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього. При цьому, старший солдат ОСОБА_4 документів, підтверджуючих поважність та законність відсутності на військової службі, до військової частини не надавав.

В подальшому, 02 червня 2022 року старший солдат ОСОБА_4 прибув із зізнанням до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, повідомивши про викладені вище обставини.

Ці дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України не з`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений винуватим себе визнав повністю, детально пояснив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

Пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення суд визнає доведеним та визнає його винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України не з`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами вчинених ним діянь, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які, згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає з`явлення зі зізнанням та його щире каяття, Обставини які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо, не перебуває під наглядом лікаря нарколога та психіатра, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

З урахуванням викладеного, суд призначає обвинуваченому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння з його сторони нових кримінальних правопорушень, в межах мінімальної санкції інкримінованої йому статті зі звільненням від покарання відповідно до ст.75 КК України.

Запобіжний захід у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_4 , не обирався.

Питання про долю речових доказів і наданих до суду документів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнативинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п.1-2, ч.3 п.2 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання з випробуванням. Визначити ОСОБА_4 іспитовий строк 1 рік, зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

Суддя: