Провадження № 1-кс/127/4763/22
У Х В А Л А
Іменем України
02 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Емба, Мугоджарського району Актюбінської області Республіки Казахстан, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 02.06.2022 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що СВ відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000517, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2022, близько 10.00 год., ОСОБА_4 перебував поряд із будинком АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Того ж дня, близько 10.30 год., ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов до першого під`їзду вищевказаного багатоквартирного будинку та піднявся на п`ятий поверх, де діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою наявних у нього засобів для відкриття замків-відмичок, відчинив замки вхідних дверей та проник в середину квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 , звідки вчинив крадіжку годинника марки «Swatch», корпус якого в позолоті, ланцюжка, виготовленого із срібла з позолотою та підвіски, виготовленої із золота 585 проби у формі Державного Герба України у вигляді золотого тризуба, вагою близько 1,8 грам, які він знайшов у дерев`яній шкатулці на полиці шафи однієї з кімнат. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим залишив приміщення квартири та попрямував до будинку АДРЕСА_4 , поряд з яким був зупинений та в подальшому затриманий працівниками поліції.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму близько 4500 гривень.

31.05.2022, о 15.22 год., відомості про вчинене не кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000517, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

31.05.2022 о 15.25 год., працівниками СКП Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано.

01.06.2022 о 14.35 год., встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину, відповідно до ст. ст. 40, 42, 208, 276, 277 та 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Емба Мугоджарського району Актюбінської області Республіки Казахстан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчиненій в умовах воєнного стану.
Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

-рапортом чергового ЧЧ ВП № 1;

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду місця події;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом затримання ОСОБА_4 - особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

-поясненням ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, враховуючи міру покарання, яка може бути застосована до ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які могли бути завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.
Враховуючи особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 , слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000517 від 31.05.2022, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000517 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2022, близько 10.00 год., ОСОБА_4 перебував поряд із будинком АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Того ж дня, близько 10.30 год., ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов до першого під`їзду вищевказаного багатоквартирного будинку та піднявся на п`ятий поверх, де діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою наявних у нього засобів для відкриття замків-відмичок, відчинив замки вхідних дверей та проник в середину квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_7 , звідки вчинив крадіжку годинника марки «Swatch», корпус якого в позолоті, ланцюжка, виготовленого із срібла з позолотою та підвіски, виготовленої із золота 585 проби у формі Державного Герба України у вигляді золотого тризуба, вагою близько 1,8 грам, які він знайшов у дерев`яній шкатулці на полиці шафи однієї з кімнат. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим залишив приміщення квартири та попрямував до будинку АДРЕСА_4 , поряд з яким був зупинений та в подальшому затриманий працівниками поліції.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму близько 4500 гривень.

31.05.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до частини четвертої статті 185 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) крадіжка, вчинена у великих розмірах, чи в умовах воєнного або надзвичайного стану - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
01.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000517; рапорту чергового ЧЧ ВП № 1; протоколу прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протоколу огляду місця події; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколу затримання ОСОБА_4 ; поясненнь ОСОБА_4 ; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; інших матеріалів кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України обґрунтована.
У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, непрацюючий, неодружений, раніше не судимий.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, вчинений в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_9 необхідно визначити заставу.
Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, а також беручи до уваги позицію прокурора, щодо розміру застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 148 860,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 15:25 год. 29 липня 2022 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29 липня 2022 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860,00 грн. (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2. не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
4. утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя