Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 506/176/21

Номер провадження: 1-кп/511/47/22

21 червня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі :

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області укримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000201 від 23.12.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липецьке Котовського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України
у вчиненні злочину , передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 23.12.2020 близько 08 годин 10 хвилин, рухаючись за кермом власного автомобіля «Honda Accord» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі державного значення Р-33 Вінниця-Турбів-Гайсин-Балта-Велика Михайлівка М-16, на околиці міста Подільськ Одеської області, помітив автомобіль марки «ВАЗ 21083», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , в салоні якого на передньому пасажирському кріслі знаходився ОСОБА_10 . Знаходячись на вказаній автодорозі, керуючи автомобілем «Honda Accord», ОСОБА_6 з мотивів помсти, на грунті раніше виниклих ревнощів, а також тривалих неприязнених відносин, вирішив наздогнати автомобіль «ВАЗ 21083» під керуванням ОСОБА_9 та заподіяти смерть пасажиру ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_10 , а саме на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_6 , в той же день та час, рухаючись за кермом власного автомобіля марки «Honda Accord», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , по вказаній автодорозі між с. Бочманівка Подільського району Одеської області та с. Ставрове Окнянського району Одеської області, у напрямку с. Ставрове Окнянського району Одеської області, на відстані 140 метрів у південному напрямку від дорожнього знаку «Контрольований прикордонний район» змусив автомобіль марки «ВАЗ 21083» під керуванням ОСОБА_11 зупинитись, а саме перегородивши своїм автомобілем проїзну частину. Вийшовши із салону свого транспортного засобу, тримаючи в руках двохствольну мисливську гладкоствольну рушницю «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_3 , споряджену картечним мисливським патроном 12 калібру, почав направляти її в сторону лобового скла автомобіля марки «ВАЗ 21083», та підійшовши до вказаного автомобіля, наніс удар прикладом вказаної рушниці у лобове скло з правої сторони, після чого з мотивів помсти, на грунті раніше виниклих ревнощів та тривалих неприязних відносин, діючи умисно цілеспрямовано, з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків у виді смерті останнього, здійснив через лобове скло один прицільний постріл з гладкоствольної мисливської рушниці «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_3 у бік пасажира ОСОБА_10 , який сидів на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, чим завдав останньому тілесні ушкодження, а саме :
- множинні (числом 7), хаотично розташовані, скупчені на передній поверхні грудної клітини, в проекції грудини, вогнепальні дробові, проникаючі в грудну порожнину, сліпі, вхідні поранення. Раневі канали, які поєднують вхідні рани (7) проекції тіла грудини та навколишні ділянки справа та зліва, походять в направленні спереду назад, трохи зверзу вниз, справа на ліво по відношенню до потерпілого. По ходу раневих каналів наявні наскрізні пошкодження шкіряних покровів, підшкірно-жирової клітковини грудної клітини, м`язових тканин передньої поверхні грудної клітини та міжреберних проміжків, наскрізні дірчаті пошкодження тіла грудини (2) та передньої частини 5 ребра справа, наскрізне пошкодження серцевої сумки (передньо - бокової поверхні справа та задньої поверхні зліва), наскрізне пошкодження серця (передньо - бокової поверхні правого передсердя і правого шлуночка, задньої поверхні лівого шлуночка), лівої легені в області воріт з пошкодженням крупних судин, масивний крововилив в ліву плевральну порожнину; - множинні поверхневі вогнепальні сліпі вхідні поранення садна (6) м`яких тканин передньо черевної стінки.
Вогнепальні, сліпі, дробові, проникаючі в грудну порожнину, поранення з ушкодженням серця та лівої легені мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , не приходячи до тями, помер на місці події. Смерть ОСОБА_10 знаходиться в причинному зв`язку з проникаючими вогнепальними пораненнями передньої поверхні грудної клітини з наскрізним ушкодженням серця та воріт лівої легені. Безпосередньою причиною смерті, є гостра крововтрата.
Після чого, ОСОБА_6 забрав із собою гладкоствольну мисливську рушницю «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_3 , сів в салон свого автомобіля марки «Honda Accord» та попрямував у напрямку с. Ставрове Окнянського району Одеської області.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у навмисному вбивстві ОСОБА_10 визнав частково та дав в суді наступні покази.
Обвинувачений стверджував, що 23.12.2020 року при зустрічі не хотів вбивати потерпілого ОСОБА_10 , хотів з ним лише поговорити про їх стосунки , так як від нього після п`ятнадцяти років спільного проживання у шлюбі пішла дружина ОСОБА_12 з їх двома дітьми та стала проживати з ОСОБА_10 , який був його знайомими і який він привів його в свою сім`ю. Вистріл з рушниці, після якого отримав поранення потерпілий , відбувся в результату удару дулом рушниці по лобовому склу автомобіля, в якому на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_10 .
Також показав в суді , що за два місяці до цих подій від нього пішла дружина ОСОБА_13 , забравши з собою їх двох дітей. Перед цим жінка на протязі літа 2020 року постійно провокувала скандали, в них розладилися сімейні відносини та вона декілька разів з дітьми йшла із сім`ї та проживала у своїх батьків. Однак він вмовляв її і вона поверталась додому. Потім в кінці серпня 2020 року поїхала з їх дітьми на ставок і більше не повернулась додому. Спочатку проживала у батьків і давала йому можливість бачитися з дітьми.
Потім зійшлася і стала проживати разом зі ОСОБА_10 . Коли він про це дізнався, то почав звонити ОСОБА_14 та хотів з`ясувати з ним стосунки, однак той від зустрічей відмовлявся. Він почав підозрювати , що їх стосунки розпочалися ще в пероід їх з дружиною спільного проживання і саме ОСОБА_10 звабив його дружину. Хотів поговорити за дітей, так як змінилась поведінка Христини. В період проживання зі ОСОБА_10 вона перестала давати йому для зустрічей дітей, по телефону сказала йому, що він для дітей ніхто і у їх доньки після його дзвінків піднімається рівень цукру в крові, від будь якої його допомоги дітям відмовлялась, обзивала його.
Вважає, що саме ОСОБА_10 став налаштовувати проти нього дітей, змінювати їм телефони, а ОСОБА_15 почала виставляти фотографії в інтернеті, як вона зі ОСОБА_16 в цей час відпочивають з їх дітьми. Він став ревнувати його до своїх дітей, так як його обмежили у спілкуванні з дітьми і декілька разів по телефону сказали, що він дітям ніхто. Заперечував, що мав намір позбавити життя ОСОБА_10 , він особисто ніколи не погрожував його життю. ОСОБА_12 та інші свідки дали неправдиві свідчення про те, що він погрожував життю ОСОБА_10 . За дружиною він також не стежив. Напередодні ввечері 22.10.2020 року він подзвонив доньці, а трубку взяв ОСОБА_10 і грубо облаяв його по телефону та сказав, що він дітям ніхто.
Тому зранку 23.12.2020 року він на власному автомобілі поїхав до ОСОБА_10 на роботу, щоб зустрітися з ним і бачив як той сів до автомобіля ВАЗ чорного кольору і з водієм поїхав , а тому він послідував за автомобілем і став його по дорозі наздоганяти. Він двічі їх наздоганяв та перекривав їм дорогу, однак їм вдалося щоразу уникнути розмови з ним. Коли він в третє перекрив їм дорогу, то підійшов до автомобіля, однак ОСОБА_10 та його напарник не відкривали двері, тоді він пішов і взяв в автомобілі мисливську рушницю, яка на той час лежала на задньому пасажирському сидінні. Коли підходив до автомобіля з рушницею, з нього вибіг водій і втік. ОСОБА_10 тримав двері, щоб він не зміг їх відкрити та кричав до нього «Що ти твориш?». Він в свою чергу підійшов до автомобіля та вдарив декілька разів рушницею по лобовому склу спочатку прикладом, а потім дулом рушниці. Від цих ударів випадково відбувся постріл, так як у рушниці були зведені курки. Після цього він сів до автомобіля та покинув місце злочину. Додому їхати не хотів спочатку. о дорозі залишив автомобіль, добрався додому, зрозумів, що дома був обшук , залишив дома рушницю і поїхав до Біляївського РВП, де добровільно здався правоохоронним органам.
Також суду показав, що це його мисливська рушниця, на носіння і зберігання якої він має дозвіл, зарядив її та возив в автомобілі постійно задовго до цих подій. Вважає свідчення його колишньої дружини про неналежну поведінку його в сім`ї неправдиві, він ніколи не бив дружину. З червня 2020 року в нього почали псуватися стосунки з дружиною ОСОБА_15 , так як вважє, що вона вже підтримувала стосунки зі ОСОБА_10 . Про це він достовірно дізнався в кінці серпня напочатку вересня, коли побачив їх разом.
Таким чином, визнаючи вину частково обвинувачений ОСОБА_17 у суді повністю заперечував свою вину саме у навмисному вбивстві ОСОБА_10 .

Між тим суд вважає, що крім частково визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, його вина за за ч.1 ст.115 КК України та в навмисному вбивстві потерпілого ОСОБА_10 підтверджується дослідженими по справі доказами, зокрема показами потерпілого та свідків.

Так потерпілий ОСОБА_8 , рідний батько потерпілого ОСОБА_10 суду показав, що 23.12.2020 року він втратив єдиного сина. Він нічого не знав про стосунки сина ОСОБА_14 з колишнім чоловіком його дівчини Христини ОСОБА_6 . Син був до цього одружений, однак за декілька місяців до смерті познайомив їх з ОСОБА_18 та став з нею разом проживати на протязі двох місяців разом у м.Подільськ. З ними проживали двоє дітей Христини, син займався торгівлею, ОСОБА_15 була вдома. За день до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 син приїздив до них додому, був в хорошому настрої. Що його сину погрожують, він не знав. Лише його дружині ОСОБА_19 не задовго до вбивства сина дзвонила колишня дружина ОСОБА_14 та казала, що з ним мають розправитися. Також він був на місці злочину, бачив тіло сина в автомобілі. По лобовому склу автомобіля було видно, що зверху скло було розтрощено від удару, а внизу був отвір саме від пулі. Сина було вбито в автомобілі одним влучним пострілом.

В свою чергу покази потерпілого підтверджуються показами свідка ОСОБА_19 , яка суду показала, що на день смерті її син ОСОБА_14 розлучився з першою дружиною та проживав з ОСОБА_18 . В шлюбі з першою дружиною спільне життя у них не складалося, так як дружина випивала, а в серпні 2020 року син їй сказав, що в нього є дівчина. Потім вона дізналась, що це колишня дружина ОСОБА_6 . ОСОБА_12 . Син розлучився зі своєю дружиною та став жити з ОСОБА_15 . Через деякий час їй почала писати в телефоні колишня дружина сина, та повідомляла їй, що чоловік Христини ОСОБА_6 погрожує вбивством її сину. Вона про це розповіла сину і той сказав, що сам розбереться з ним, що нічого страшного не має.

Також вина обвинуваченого підтверджується показами свідка обвинувачення очевидця даних подій ОСОБА_9 , який суду показав, що 23.12.2020 року саме від пострілуу з рушниці було вбито в його автомобілі ОСОБА_10 при наступних обставинах.
23.12.2020 року вони разом зі ОСОБА_10 їхали на роботу в смт Захарівка на його автомобілі ВАЗ чорного кольору. О 07 год 40 хвилин він забраз від дому ОСОБА_10 , який сів до автомобіля на переднє пасажирське сидіння. Коли вони перетнули залізничний переїзд, він побачив позаду автомобіль, який почав їм сигналити фарами, потім порівнявся з ними та став витісняти на обочину, змушуючи зупинитись. Після цього обігнав та став попереду, перешкоджаючи їм у русі. За кермом автомобіля був незанайомий йому на той час ОСОБА_6 , який вийшов з свого автомобіля, підійшов до них, відкрив двері їх автомобіля та декілька разів наказав ОСОБА_10 , який сидів на пасажирському сидіння біля нього, вийти з машини та поговорити з ним, на що останній відмовився. Він був агресивно налаштований, однак коли ОСОБА_10 не вийшов з автомобіля, то ОСОБА_6 захлопнув двері біля нього, він зміг об`їхати машину ОСОБА_6 та вони зі ОСОБА_10 продовжили свій рух по дорозі. Однак ОСОБА_6 на автомобілі почав їх наздоганяти. ОСОБА_10 говорив йому не звертати увагу на ОСОБА_17 та не зупинятись, а сам в цей час говорив по телефону з ОСОБА_18 , розповідав їй про ОСОБА_17 , який їх переслідує. Однак ОСОБА_6 знову зупинив їх на дорозі та вдруге вийшов з автомобіля, при цьому в руках у нього була рушниця. ОСОБА_6 вийшов з рушницею і йшов на машину, рушницю ОСОБА_6 тримав двома руками направлену на машину. Побачивши в руках ОСОБА_6 рушницю він вийшов з автомобіля та попросив його не стріляти, однак той був в збудженому стані і прикладом рушниці ударив по лобовому склу машини один раз і він злякавшись його дій та зрозумівши, що може в цей раз постраждати, заховався позаду своєї машини, а ОСОБА_10 продовжував сидіти в автомобілі. Він чув також, як ОСОБА_10 кричав не стріляй, однак пролунав постріл. Між ударом по лобовому склу та пострілом пройшло біля 30 секунд. Після пострілу ОСОБА_17 втік на машині. Тоді він вийшов із-за автомобіля та підійшов до ОСОБА_10 , який був поранений, лобове скло автомобіля було розбите. Потім він впізнав по знімках ОСОБА_6 , як особу яка вчинили цей злочин.

Також свідок ОСОБА_13 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_6 її колишній чоловік, 13 років в шлюбі, з грудня 2009 року по 07 грудня 2020 року, фактично припинили проживання з липня 2020 року. Від шлюбу двоє дітей, проживають з нею, з батьком спілкувалися після припинення шлюбу постійно. ОСОБА_10 був товаришем ОСОБА_6 , вони познайомилися в одній компанії. Її сімейне життя з ОСОБА_6 не складалося задовго до зустрічі зі ОСОБА_10 . ОСОБА_6 був жорстокий. Він грав в автомати, пив, погрожував їй, коли був п`яний піднімав на неї руки, вона брала дітей та тікала з дому до батьків. Останні пів року життя стало взагалі нестерпним. ОСОБА_17 , будучи часто п`яним, почав її бити, бити посуд в дома. Вона пішла від нього та жила у батьків, маючи вже намір розірвати шлюб. Це було влітку, а восени вони зійшлися з ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_6 не зміг їм обом цього пробачити та став дзвонити їй та казати , що вб`є ОСОБА_10 . Вона казала ОСОБА_10 , щоб той був обережний, так як ОСОБА_6 мисливець і в нього зброя, якою він дуже добре володіє. Проте, що він вб`є ОСОБА_10 , ОСОБА_6 сказав навіть її неповнолітній доньці.
Також пояснила суду, що ОСОБА_6 дуже погано відреагував на те, що вона подала на розлучення, за півроку до розлучення вона дійсно три рази йшла від нього. Перші рази він умови її повернутися, однак через певний час життя знов ставало нестерпним. Дізнавшись , що вони стали жити зі ОСОБА_10 разом, почав їй дзвонити, сказав що вона його власність, намагався повернути її, щоразу казав, що вб`є ОСОБА_10 23.11.2020 року за місяць до вбивства вона написала заяву до поліції , так як продовжували мати місце погрози з боку ОСОБА_6 і вона реально їх сприймала, однак поліція не прийняла відносно нього жодних дій, а лише викликали його і він сказав, що він нікому не погрожував. Між тим після цього на деякий час заспокоївся та перестав їх турбувати.
Щодо подій того дня, то пояснила, що 23.12.2020 року зранку в 07:10 вийшла з офісу де вони ночували, бачила як ОСОБА_14 сів в машину. О 8 год 9 хвилин зателефонував ОСОБА_10 і сказав, що ОСОБА_6 не дає йому проїхати на роботу. Вона зателефонувала в поліцію, а потім продовжила з ним весь час біля п`яти хвилин говорити по телефону, доки не почула вистріл в телефоні і зрозуміла, шо це ОСОБА_6 стріляв в ОСОБА_10 . Вона весь час була на зв`язку зі ОСОБА_10 , вона спочатку почула удар, потім вистріл. ОСОБА_10 в телефон сказав, що ОСОБА_6 розбив скло. Вона чула, як вони сварились і ОСОБА_10 відмовлявся виходити з машини.
Автомобіль ОСОБА_6 купив за неділю до вбивства ОСОБА_10 . Рушниця в нього є, він мисливець, рушниця зберігалась в будинку чи в машині. Вона також стріляла з тієї рушниці, зброя справна. ОСОБА_6 погрожував їм казав, що вб`є саме ОСОБА_10 , що і зробив, щоб помститися саме їй.
Також під час додаткового допиту показала в суді, що ніяких стосунків зі ОСОБА_10 під час проживання з ОСОБА_6 у них не було. Вона мала намір припинити шлюбні стосунки не один раз. Одного разу ОСОБА_6 подзвонив їй і сказав, що застрелиться, якщо вона не повернеться додому. Коли вона прийшла до їх будинку, то ОСОБА_6 , щоб її налякати та демонстративно приставив до шиї рушницю, а потім здійснив вистріл як потім вияснилось в стіну. Однак вона вимушена була повернутись додому на прохання його батьків, щоб ОСОБА_6 заспокоївся, однак спокійне життя закінчилось через одну неділю. Тверезий він на неї руку ніколи не піднімав і був для дітей хорошим батьком. Стверджувала, що напередодні ввечері ОСОБА_6 доньці не дзвонив і ОСОБА_10 з ним не розмовляв. Обвинувачний каже неправду. І за неділю до вбивства ОСОБА_6 ні їй, ні ОСОБА_10 не дзвонив. ОСОБА_8 ніколи не брав трубку коли дзвонив ОСОБА_6 , він не принижував його перед дітьми, не міняв їм номера в телефонах, не ображав його, він взагалі з ним не спілкувався. Коли вона розповідала йому про погрози, то відносився до цих розмов несерйозно.
Також вона чула, як перед смертю ОСОБА_10 просив ОСОБА_6 не стріляти, однак він його не ображав. Після вбивства ОСОБА_14 через 20 хвилин ОСОБА_6 подзвонив їй і сказав , що він обіцяв , що вб`є ОСОБА_10 і ось він це зробив.

Також вина обвинуваченого підтверджується показами в суді свідка ОСОБА_20 , яка дала в суді наступні покази і підтвердила намір обвинуваченого помститися ОСОБА_10 та колишній дружині ОСОБА_21 . Була в товариських стосунках з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , а також з ОСОБА_10 . Разом сім`ями проводили вільний час, спілкувалися. Знає, що у шлюбі ОСОБА_6 кривдив свою дружину ОСОБА_15 , коли випивав, остання їй про це розповідала, бив посуд, погрожував ОСОБА_15 . Він, будучи п`яним, вів себе неадекватно, про це ОСОБА_15 розповідала їй при ОСОБА_22 і той нічого не заперечував. Христина пішла з сім`ї та проживала у свого вітчима. В свою чергу вона чула як в компанії друзів ОСОБА_6 говорив , що «завалить» ОСОБА_10 за те, що він зруйнував його сім`ю. Вони його з друзями весь час заспокоювали та просили цього не робити. Однак, ОСОБА_6 казав, що він не може простити це ОСОБА_10 , казав, що якби це був хтось другий, то він би так не реагував. Вважав, що це обман як і з боку жінки, так і з боку товариша. Останній раз про свої наміри позбавити життя ОСОБА_10 . ОСОБА_6 розповідав в грудні 2020 року, сидячи на кухні у неї вдома.
В свою чергу свідок ОСОБА_23 суду показав, що товаришував з сім`єю ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . В них була спільна компанія, в ній був і ОСОБА_10 з дружиною. В сім`ї все було спокійно ОСОБА_26 він зі слі ОСОБА_22 під час рибалки дізнався, що ОСОБА_15 пішла від ОСОБА_22 та зустрічається зі ОСОБА_27 .. Він був дуже розгніваний через розлучення з ОСОБА_15 , особливо на ОСОБА_10 , казав, що таких людей потрібно карати, однак про вбивство не говорив. Заперечував свої покази на досудовому розслідуванні про те, що ОСОБА_28 сказав , що продасть будинок, найме людей, щоб вбити ОСОБА_10 . Між тим показав в подальшому, що вони відмовляли ОСОБА_17 від протиправних дій, а той казав, що завалить ОСОБА_8 23.12.2020 року вранці той йому телефонував, однак він його не чув по телефону і розмова не відбулася, а потім дізнався про вбивство ОСОБА_10 . Після того, як ОСОБА_15 пішла від ОСОБА_22 , вони практично не бачилися, він про це дізнався від своєї дружини. ОСОБА_10 , йому також не розповідав про погрози з боку ОСОБА_6 . ОСОБА_10 та ОСОБА_6 обоє були його товаришами.
Свідок ОСОБА_29 в суді показав, що ОСОБА_30 його син, проживав в шлюбі з ОСОБА_18 15 років, від шлюбу двоє дітей, який він дуже любив. Син ніколи не бив ОСОБА_15 , а навпаки вона була у нього завжди на першому місті. Вони живуть неподалік від сина, нерідко діти були в них вдома і розповідали , що в них в гостях ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_15 пішла з сім`ї, то стала проживати у своїх батьків, а її батько забрав у дітей телефони і заборонив їм спілкуватись з ОСОБА_22 , казав, що вб`є його. Про розлучення з ОСОБА_15 син не розповідав. Напередодні ОСОБА_28 був вдома та казав, що привезе до них внуків.
Допитані по справі свідки ОСОБА_31 та її чоловік ОСОБА_32 в суді показали , давши аналогічні покази, що вони товаришували з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 . Зустрічались як правило на свята , про їх взаємовідносини в сім`ї не були обізнані. Дізналися восени, що ОСОБА_15 пішла від ОСОБА_24 і стала жити зі ОСОБА_10 . Після цього з інтернету дізнались про вбивство ОСОБА_10 .
Допитана на по справі свідок ОСОБА_33 , рідна сестра ОСОБА_6 суду показала, що вважає, що дана ситуація виникла із за ОСОБА_25 , яка зрадила брата, стала проживати з його другом, а потім ще й перестала давати йому можливість спілкуватися з дітьми.
Допитані по справі свідок ОСОБА_34 та його співмешканка ОСОБА_35 суду показали, давши аналогічні покази в суді, що вони товаришували саме з ОСОБА_6 і вважають також, що його дружина зрадила з ОСОБА_10 , ОСОБА_6 любив її та все робив для неї в сімейних стосунках. Потім Христина ще й не давала йому бачитися з дітьми. Про це вони знають зі слів ОСОБА_6 .
Крім показів свідків вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину повністю підтверджується також письмовими доказами по справі, дослідженими в повному об`ємі судом, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 23.12.2020 року з відеозаписом даної події на ДВД диску, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто місце смерті потерпілого ОСОБА_36 між селами Бочманівка Подільського району та Ставрово Окнянського району , де знаходився легковий автомобіль марки ВАЗ 2109 чорного кольору, Д/з НОМЕР_2 , належний свідку ОСОБА_9 . Під час огляду автомобіля виявлено численні пошкодження лобового скла навпроти пасажирського сидіння, в тому числі наскрізне пошкодження скла, края якого направлені в бік автомобіля. Також на правому передньому пасажирському кріслі виявлено тіло потерпілого ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючих поранень в області грудної клітини. Також під час огляду автомобіля виявлено на пасажирському кріслі плями бурого кольору, схожі на кров. (а.с.177 т.1);

- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 23.12.2020 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_9 по фото впізнав особу, яка 23.12.2021 року скоїла постріли з рушниці у потерпілого ОСОБА_10 через лобове скло його автомобіля , вказавши на особу під номером № НОМЕР_4 - ОСОБА_6 (а.с.201 т.1);

- заявою свідка ОСОБА_13 , яка добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6», належний потерпілому ОСОБА_10 (а.с.210 т.1);

- протоколом огляду від 23.12.2020 року, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто мобільний телефон «Samsung Galaxy J6», належний потерпілому ОСОБА_10 номер телефону НОМЕР_5 і встановлено, що останній мав в день загибелі вхідні дзвінки від різних осіб, в тому числі: - від ОСОБА_6 два автовідхилених вхідних дзвінки з номеру НОМЕР_6 о 08:07, 08:08, а також від свідка ОСОБА_13 контактний номер телефону НОМЕР_7 о 08:09 тривалістю 4 хв51с та з неприйнятим дзвінком від неї о 8 год.16 хв. Враховуючи час настання смерті ОСОБА_8 даним доказом підтверджно покази ОСОБА_37 , яка стверджувала що до останніх хвилин смерті була на зв`язку зі ОСОБА_10 , а телефон (а.с.211 т.1);

- протоколом огляду даних диска DVD-R (505|129|275835) з інформацією про дзвінки за номером мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_8 від 05.03.20201 року, який належить ОСОБА_6 і відповідно до якого починаючи з 20 грудня 2020 року до дня смерті ОСОБА_10 жодних зафіксовних фактів телефонних з`єднань між телефоном ОСОБА_6 ( НОМЕР_8 ) та ОСОБА_10 ( НОМЕР_5 ), а також телефонних з`єднань телефона ОСОБА_6 з телефоном донька ОСОБА_38 за номер НОМЕР_9 не встановлено. Між тим наявне з`єднання з телефоном ОСОБА_13 - НОМЕР_7 , даний дзвіно квідбувся після вчинення злочину обвинуваченим о 8 годин 26 хв, тобто через декілька хвилини після вбивсвта ОСОБА_8 ; (а.с.17 т.3);

- постановою слідчого від 23.12.2020 року про визнання речовим доказом по даному кримінальному провадженню - мобільного телефона «Samsung Galaxy J6», належного потерпілому ОСОБА_10 (а.с.212 т.1);

- протоколом обшуку від 23.12.2020 року, проведеного працівниками Подільського ВП як невідкладного відповідно до ч.3 ст.233 КПК України і на підставі ухвали слідчого судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року з відеозаписом даної слідчої дії , відповідно до якого було проведено обшук помешкання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 в присутності понятих та його батька ОСОБА_29 та в ході якого було виявлено в будинку 5 гільз від мисливської гладкоствольної зброї калібру 12 мм, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу . Також в гаражі біля будинку виявлено знаряддя та боєприпаси. (а.с.219 т1.);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 24.12.2020 року, які були вилучені під час огляду домоволодіння ОСОБА_6 : - 12 патронів від гладкоствольної зброї, калібру 12 мм (сейф-пакет №2061279); 69 гільз від гладкоствольної зброї калібру 12 мм (сейф пакет № 272061283); дві скляні банки в яких знаходиться дріб, дві банки з порохом та пластикова пляшка з мастилом, чемодан з пижами та кулями до гладкоствольної зброї (сейф пакету № 74020558); знаряддя для виготовлення патронів та для чищення зброї, пижи ( сейф- пакет №4020559); закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_24 , інструкція з експлуатації мисливської гладко ствольної зброї ТОЗ-54 (сейф пакет № 7199855); дві паперові коробки з капсулями до патронів, одна коробка з дробом та 6 патронів до малокаліберної зброї.(а.с.223 т.1 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2020 року з відеозаписом , відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_9 відтворив події 23.12.2020 року, свідком яких він був близько о 8 години ранку на а/д М-16 біля с.Бачманівка Подільського району та с.Ставрове Окнянського району, коли було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Дані події свідок відтворював безпосередньо на місця вчинення злочину , де показав як його автомобіль наздогнав молодий чоловік на автомобілі Хонда Акорд сірого кольору та вийшовши з автомобіля намагався поговорити з його пасажиром ОСОБА_10 , який знаходився в його автомобілі на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_10 не хотів з ним розмовляти та сказав ОСОБА_9 продовжувати рух на автомобілі далі і вони поїхали. Далі свідок показав на місцевості поблизу с.Ставрове , де чоловік на сірому автомобілі знову їх наздогнав та перекрив їм рух власним автомобілем. Водій автомобіля вийшов з машини з рушницею та пішов в напрямку його автомобіля. Він вийшов з автомобіля та почав його просити не стріляти, а потім сховався за автомобіль. Він бачив, як чоловік вдарив дулом рушниці по лобовому склу, а потім він почув вистріл. Після цього цей чоловік втік на своєму авто, а ОСОБА_8 поранений залишився в автомобілі. (а.с.250 т.1);

- протоколом огляду трупа від 24.12.2020 року, відповідно до якого при огляді трупу ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження проникаючі поранення в грудній порожнині , 3 наскрізні проникаючі поранення лівої легені та наскрізні поранення серця, пошкодження лівої грудини в області спини. Під час огляду вилучено речі та в грудній порожнині вилучено 3 металевих фрагменти неправильної форми. (а.с.1 т.2);

- постановою від 24.12.2020 року про визнання речовими доказами по справі вилучених під час огляду трупу речей 3-х метлевих фрагментів неправильної форми, кофту чорну чоловічу на змійці, футболку чорного кольору(а.с.11 т.2);

- лікарським свідоцтвом про смерть №213 від 24.12.2020 року, відповідно до якого підтверджено факт смерті потерпілого ОСОБА_10 23 грудня 2020 року (а.с. 14);

- протоколами огляду автомобіля від 24.12.2020 року та від 26.01.2021 року з фототаблицями , відповідно до яких в присутності понятих проведено огляд автомобіля марки ВАЗ 21083, д/з НОМЕР_2 чорного кольору, належного свідку ОСОБА_9 , в ході якого 24.12.2020 року з автомобіля вилучено папілярні візерунків пальців рук, предмет схожий на пиж, а 26.01.2021 року змиви з лобового скла, панелі автомобіля (а.с.15, 206 т.2);

- постановою від 24.12.2020 року про визнання речовим доказами предмета з полімерного матеріалу схожого на пижа, вилученого під час огляду автомобіля 24.12.2020 року.(а.с.23 т.2);

- протоколом огляду від 26.12.2020 року , відповідно до якого слідчим було оглянуто видані обвинуваченим ОСОБА_6 при затриманні згідно протоколу затримання від 26.12.2020 року (а.с.36 т.2) речі, в яких він знаходився 23.12.2020 року під час вчинення злочину. Це спортивну кофту, штани, та кросівки. (а.с.47.48);

- протоколом відібрання зразків для експертиз від 26.12.2020 року , проведеного на підставі постанови прокурора від 26.12.2020 року, відповідно до якого у обвинуваченого ОСОБА_6 відібрано біологічні зразки крові (а.с.45 т.2)

- протоколом обшуку від 27.12.2020 року з відеозаписом, відповідно до якого за письмовою згодою ОСОБА_6 як власника житла в присутності понятих проведено фактично огляд належному йому житла будинку по АДРЕСА_1 та в ході обшуку ОСОБА_6 добровільно показав місце, де сховав рушницю, з якою здійснив постріл у потерпілого ОСОБА_10 . В кімнаті під ліжком за вказівкою обвинуваченого було вилучено двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№ НОМЕР_3 , яка була заряджена двома мисливськими патронами 12 калібру. (а.с.57 т.2);

- постановою від 27.12.2020 року, відповідно до якої визнано речовими доказами по справі двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№7720, 2 мисливські набої 12 калібру, вилучені під час обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_17 27.12.2020 року (а.с.60 т.2)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2020 року з відеозаписом , проведеного в присутності понятих та захисника обвинуваченого , за участю обвинуваченого ОСОБА_17 , який відтворив події 23.12.2020 року , які відбулися біля 8 години ранку за його участю ділянці дороги між селами Ставрове Окнянського району та Бочманівка Подільського району. Під час відтворення цих подій обвинувачений був доставлений безпосередньо до місця вчинення злочину, де показав як він зупинив на дорозі автомобіль, в якому в якості пасажира їхав потерпілий ОСОБА_10 . Він хотів з ним поговорити, для чого показав, як власним авто перегородив дорогу. Показав місце, де вдруге він наздогнав автомобіль , в якому їхав ОСОБА_10 , а потім показав місце, де втретє наздогнав автомобіль змусивши загальмувати за 4 м від його автомобіля. На його вимогу вийти з автомобіля ОСОБА_10 ігнорував його . Після цього він взяв з власного автомобіля мисливську рушницю і показав як , ніс рушницю в руці і підійшов до автомобіля, де сидів ОСОБА_10 . Далі показав, як він зрізом дула рушниці ударив декілька разів по лобовому склу в районі переднього пасажирського місця. Під час одного із ударів відбувся постріл, після чого на автомобілі він поїхав в сторону с.Ставрове. По дорозі показав як дістав з дула рушниці гільзу та викинув її, а потім в лісопосадці залишив автомобіль (а.с.70 т.2);

- висновком судово-медичної експертизи від 24.12.2020 року за №213, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_10 підтверджено наявність у останнього тілесних ушкоджень, а саме : - множинні , хаотично розташовані, скупчені на передній поверхні грудної клітини, а також вогнепальні дробові, проникаючі в грудну порожнину, сліпі вхідні поранення на нозі. По ходу раневих каналів наявні наскрізні пошкодження шкіряних покровів м`язових тканин попередньої поверхні грудної клітини та міжреберних проміжків, наскрізні дірчаті пошкодження тіла грудини, наскрізне пошкодження серця ( передньої бокової поверхні правого передсердя і правого шлуночка, задньої поверхні лівого шлуночка), лівої легені в області воріт з пошкодженням крупних судин, масивний крововилив в ліву плевральну порожнину : -множинні поверхні вогнепальні сліпі вхідні поранення м`яких тканин передньої черевної стінки.

Дані телесні ушкодження спричинені ОСОБА_10 за життя, в невизначено короткий проміжок часу до смерті, який рахується хвилинами десятками хвилин. Експертом підтверджено вогнепальний характер поранень передньої поверхні грудної клітини в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до складу якого входить свинець, з неблизької дистанції.

Експерт також встановив що вогнепальні сліпі дробові, проникаючі в грудну порожнину поранення з ушкодженням серця та лівої легені мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя і смерть ь ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим вогнепальним пораненням передньої поверхні грудної клітини з наскрізним ушкодженням серця та воріт лівої легені. Безпосередньо причиною смерті є гостра крововтрата. Смерть могла настати ІНФОРМАЦІЯ_2 орієнтовано в проміжок часу з 08.00 годи до 09.00 год. (а.с.73 т.2);

- висновком судово-медичної експертизи №599 від 30.01.2021 року з фототаблицями, відповідно до якого на клапті шкіри передньої поверхні грудини, вилученого із трупа ОСОБА_10 , виявлено 7 пошкоджень, які є вхідними вогнепальними ранами, які утворились в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до якого входить свинець (а.с.86 т.2);

- висновком судово-медичної експертизи №598 від 30.12.2020 року з фототаблицями, відповідно до якого на одязі, який був на ОСОБА_10 в момент вчинення злочину і який був вилучений під час огляду трупу, зокрема на передніх поверхнях спортивної кофти та футболки виявлено по 11 пошкоджень, які мають спільні ознаки та могли утворитися одномоментно у результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до якого входить свинець (а.с.(а.с.97 т.2);

- висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-20/26680-БЛ від 05.01.2020 року, відповідно до якої надані на дослідження два патрона, вилучені з мисливської рушниці ОСОБА_39 є боєприпасами до гладкоствольної вогнепальної зброї мисливськими патронами 12 калібру , призначені для стрільби з мисливської вогнепальної зброї 12 калібру та гладкоствольної вогнепальної зброї 12 калібру, вони придатні для стрільби та виготовлені промисловим способом. (а.с.115 т.2);

- висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-21/94 від 12.01.2021 року, відповідно до якої надана на дослідження рушниця являється стандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю - двохствольною рушницею ТОЗ -54 12 калібру № НОМЕР_3 , виготовленою промисловим способом та на час дослідження будь-яких конструктивних змін не містить, до стрільби штатними мисливськими патронами 12 калібру придатна. На час дослідження зброї постріл з наданої мисливської рушниці «ТОЗ-54» 12 калбіру №7720 без натискання на спускові гачки, при нанесенні ударів передніми зрізами (частинами ) її стволів по поверхням , твердість яких значно перевищує твердість лобового скла автомобілю ВАЗ 2108 неможливий. Зусилля спуску спускових гачків наданої рушниці на час дослідження складає для лівого ствола 1,8 кгс, для правого ствола- 1,8-2 кгс, що відповідає заводським нормам. Максимальна відстань на якій метальний снаряд, стріляний із дослідженої рушниці, має питому кінетичну енергію, необхідну для спричинення тілу людини тяжких тілесникх ушкоджень та смертельних проникаючих поранень, залежить від значної кількості факторів. Стріляні з наданої на дослідження рушниці патсрони 12 калібру на відстані 4-х метрів від дульного зрізу ствола рушниці, мають кінетичну енергію більшу за показник у 0,5 Дж/мм2 , необхідний для спричинення тяжких тілесних ушкоджень людині. (а.с.128 т.2);

- висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-21/94 від 21.01.2021 року, відповідно до якої в каналі стволів наданої на дослідження двохствольної рушниці ТОЗ -54 12 калібру №7720 встановлено наявність слідів пострілу , виявлено продукти пострілу, що утворилися від використанні в якості заряду нітроцелюлозного пороху. (а.с.136 т.2);

- висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-21/90-БЛ від 11.01.2021 року, відповідно до якої надані на дослідження два металеві предмети, вилучені під час огляду трупу потерпілого ОСОБА_10 є складовими частинами боєприпасу і та виходячи з їх розмірних характеристик , могли бути складовими частинами множинного метального снаряду мисливського патрону від 12 до 410(36) калібру. Крім цього, наданий на дослідження пиж, вилучений під час огляду автомобіля ВАЗ 2108 також є складовою частиною боєприпасу стріляним пижом-концетратором мисливського патрона 12 калібру промислового виробництва. (а.с.149 т.2);

- висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/116-21/8240ТР від 28.01.2021 року, відповідно до якої сліди пальців рук, вилучені на відрізку прозорої липкої стрічки 24.12.2020 року з капоту автомобіля марки ВАЗ -21083 , д/з НОМЕР_2 , придатні для ідентифікації та залишені безіменним пальцем лівої руки та середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 згідно його дактилоскопічної карти. (а.с.191 т.2);

- висновком балістичної експертизи №КСЕ-19/116-21/2027 від 05.03.2021 року, відповідно до якої надані на дослідження змиви з лобового скла на марлевих тампонах, панелі автомобіля, вилучені під час огляду автомобіля ВАЗ 2108 містять сліди, характерні для продуктів пострілу, що могли утворитися при використанні в якості заряду нітроцелюлозного пороху. Наскрізне пошкодження під позначкою «1», наявне на лобовому склі автомобіля вогнепальне, утворене внаслідок дії (проходу крізь матеріал скла) , множинного (картечного) метального снаряду, стріляного з близької дистанції проведення пострілу( до 5 метрів) у напрямку зверху вниз. (а.с.222 т.2);

- висновком судово-психіатричної експертизи №45 від 26.01.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_6 , в період часу досліджуваної по справі кримінальної ситуації, а також на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки, не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в подальшому міг приймати участь у слідчих діях та стати перед судом, примусових заходів медичного характеру не потребує.(а.с.178 т.2)

- висновком комплексної судової психолого психіатричної експертизи №629 від 18.11.2021 року, відповідно до якої у ОСОБА_6 діагностовано комплекс індивідуально-психологічних проявів, так як акцентуація(загострення) характеру змішаного типу з переважанням застрягаючих та збудливих рис, що не є патологією, а являє межовий варіант норми. Досліджувана для ОСОБА_6 ситуація була афективно значима, призвела до формування довготривалого особистнісного конфлікту з ростом та кумуляцією емоційної напруги, в генезі якої можна виділити і вплив психотравмуючої ситуації, і роль індивідуально-психологічних особливостей, що перешкоджали вирішенню внутрішнього протиріччя.

В досліджуваній ситуації ОСОБА_6 перебував у стані виразної нервово-психічної напруги, фрустрації, який розрішився афективною реакцією, що може бути класифіковано як кумулятивний афект, який суттєво впливав на його свідомість і діяльність.

Такі особисті прояви ОСОБА_6 як схильність до кумуляції(накопичення) емоційно негативних переживань, фіксація і застрягаємість, загострене подчуття справедливості, висока рігідність афекту, нездатність до прийняття рішень в складних стресових ситуаціях полегшували виникнення афективного стану, стану виразної емоційної напруги, гніву, обурення, образи , ненависті, і могли впливати на його поведінку, істотно знижуючи вольовий та інтелектуальний контроль, здатність до прогнозування можливих наслідків здійснюваних ним дій. Кумулятивний афект є психологічним еквівалентом юридичного поняття «сильного душевного хвилювання».

Також у даному висновку лікарі - психіатри також підтвердили свій висновок, що ОСОБА_6 , в період часу досліджуваної по справі кримінальної ситуації, а також на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки, не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в подальшому міг приймати участь у слідчих діях та стати перед судом, примусових заходів медичного характеру не потребує.(а.с.224 т.3)

Всі вищенаведені письмові докази, якими суд вважає, доведена вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України досліджені судом в повному об`ємі з наданими доказами фіксації слідчих дій, вони на думку суду є допустими та належними доказами, зібраними відповідно до норм КПК.
В свою чергу клопотання захисту від 27.05.202021 року про визнання недопустими та неналежними доказами протоколу обшуку домоволодіння ОСОБА_6 від 27.12.2020 року (а.с.72 т.3), протоколу його затримання від 26.12.2020 року (а.с.76 т.3), протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_10 від 23.12.2020 року, ОСОБА_40 та ОСОБА_13 (а.с.80), заявлені під час дослідження письмових доказів на думку колегії суддів задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Так відповідно до ухвали слідчого судді Краснокнянського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року під час розгляду клопотання слідчого в порядку ст.233 КПК України щодо надання дозволу на обшук домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 суд встановив, що дана слідча дія проведена не у вигляді обшуку домоволодіння ОСОБА_6 від 27.12.2020 року, а а фактично мав місце огляд житла за добровільною згодою особи, яка ним володіє ОСОБА_6 а.с.63 т.20)

Суд вважає, що дана слідча дія проведена відповідно до вимог ст.237 КПК УКраїни.

Також відповідно до п.4 ч.1 ст.237 КПК України особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведнні цієї слідчої дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу, а тому суд вважає, що такі особи під час огляду можуть робити заяви про добровільну видачу речей та предметів, які є предметом або знаряддям вчинення злочину.

Оформлення добровільної видачі ОСОБА_6 зброї протоколом огляду помешкання особи не свідчить про недопустимість даного доказу, а тому підстав для визнання його недопустимии та неналежним доказом не вбачається.

Судом також досліджено в судовому засіданні протокол затримання особи ОСОБА_6 від 26.12.2020 року (а.с.36 т.2), в ході якого недостовірних даних , внесених до цього протоколу судом не встановлено, норми КПК при його складенні не порушені, а тому доводи захисту про визнання даного доказу недопустимим так як в нього містяться недостовірні відомості не грунтуються на доказах по справі.

Також колегія суддів вважє, що підстав для визнання недопустим доказу протоколу огляду телефону ОСОБА_10 від 23.12.2020 року, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто мобільний телефон «Samsung Galaxy J6» (а.с.211 т.1), не має, так як даний телефон надано для огляду ОСОБА_13 добровільно, сам огляд проведений відповідно до вимог ст. 237 КПК України в присутності понятих, після чого телефон повернуто ОСОБА_13 .

Відповідно такі процесуальні документи як протокол огляду телефону ОСОБА_6 , ОСОБА_13 в матеріалах справи взгалі відсутні, відповідно такі слідчі дії взагалі не вчинялись.

Інформація, що міститься на дослідженому судом диску DVD-R (505|129|275835) щодо дзвінків за номером мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_8 від 05.03.20201 року, який належить ОСОБА_6 отримана на досудовому розслідування відповідно до ст.40 КПК України, не є слідчою дією щодо зняття інформації з каналів зв`язку, так як містить лише дані про телефонні з`єднання.

Тому підставів для визнання вищенаведених доказів неналежними судом не встановлено і тому вони судом законно покладені в основу вироку.

Також суд вважає, що вищенаведеними доказами по справі підтверджено в їх сукупності , що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, а саме навмисне вбивство.
Висновок суду обгрунтовується наступним.
Так частина 1 статті 115 КК, передбачає відповідальність за умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, тобто за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
З об`єктивної сторони цей злочин характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
Отже, відповідно до судової практики розгляду даної категорії справ для правової кваліфікації умисного вбивства потрібно досліджувати інтелектуальний момент умислу - передбачав чи не передбачав винний, що його дії можуть призвести до смерті потерпілого, а також потрібно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їх стосунки.
Так, в судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час був знайомий з потерпілим ОСОБА_8 , однак після того, як його покинула дружина ОСОБА_12 в серпні 2020 року, подала з ним на розлучення та стала проживати з ОСОБА_8 в нього виникли неприязненні відносини до потерпілого, ревнощі та бажання помститися і дружині, і ОСОБА_10 , так як він звинувачував саме ОСОБА_10 в тому , що втратив сім`ю, дружина його зрадила, а в подальшому і в тому, що останній впливає на його дітей, створює перешкоди йому у спілкуванні з дітьми, принижує його авторитет як батька і має намір зайняти його місце у житті та вихованні дітей.
Про те, що дана ситуація для обвинуваченого виглядала саме так відображено і у висновку комплексної судової психолого- психіатричної експертизи №629 від 18.11.2021 року.

Отже, суд вважає, що в даному випадку вдалося встановити та підтвердити мотив та мету вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_6 , про що зазначено і в обвинувальному акті - це вбивство із помсти та ревнощів.
Також судом ретельно досліджено докази по справі що стосувалися стосунків обвинуваченого і потерпілого, допитані як родичі, так і друзів вказаних осіб і встановлено, що ОСОБА_6 передбачав такий результат вирішення цієї конфліктної для нього ситуації, а саме вбивство ОСОБА_10 ,
Так, встановлена судом динаміка розвитку подій, яка передувала вбивству потерпілого, дає підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлював протиправність своїх дій.
Так допитані по справі свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_41 , ОСОБА_23 в суді підтвердили, що з часу, коли ОСОБА_42 стала проживати разом зі ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_6 став погрожувати останньому вбивством, ці погрози висловлював потерпілому по телефону, особисто говорив про це ОСОБА_13 , а також в присутності своїх друзів.

Впершу чергу свідок ОСОБА_13 знала про плани свого колишнього чоловіка і сприймала ці погрозу як реальну та просила ОСОБА_10 поберегтися, оскільки вона знала, що в ОСОБА_6 є зброя, він добре нею володіє. По цій причині, бючись за життя ОСОБА_10 , ОСОБА_13 подавала заяву до поліції за місяць до трагічних подій, ОСОБА_6 мав розмову з поліцейськими і на деякий час припинив їх переслідувати.

В цьому напрямку розвитку подій обвинувачений ОСОБА_6 вчиняв і активні дії, зокрема він неодноразово шукав з потерпілим ОСОБА_10 зустрічей, щоб поговорити, телефонував йому, а в день його вбивства переслідував його по дорозі, а коли не досяг своєї мети позбавив його життя.

Відтак , обвинувачений свідомо мав намір позбавити життя потерпілого, погрожував йому вбивством, а потім реалізував цей план. На користь цього висновку суду свідчить і поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, обставини якої було встановлено судом із показів свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 та обставин справи. ОСОБА_6 , застріливши ОСОБА_10 , зразу ж покинув місце злочину, таким чином досягнувши своєї мети припинив протиправні дії.

Крім цього, із наявної в матерілах справи інформації здійснених після вчинення телефонних дзвінків із мобільного телефону ОСОБА_6 номер - НОМЕР_6 останній після вчинення злочину телефонував на мобільний телефон ОСОБА_13 . Зміст цієї розмови ОСОБА_13 повідомила в суді, де зазначила, що обвинувачений розповів їй , що він виконав свою погрозу та вбив ОСОБА_14 .
Також суд, обгрунтовуючи свій висновок щодо умисного вбивства приймає до уваги і спосіб заподіяння смерті потерпілому - це застосування зброї, смерть ОСОБА_10 настала від одного прицільного пострілу з мисливської рушниці в область життєво важливих органів. Експертом у висновку судово-медичної експертизи від 24.12.2020 року за №213, підтверджено вогнепальний характер поранень в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом з неблизької дистанції . Використовуючи зброю обвинувачений підтвердив, що був обізнаний , що зброя на момент використання була заряджена.
В свою чергу низкою проведених по справі балістичних експертиз, які узгоджуються між собою і не протирічать іншим матеріалам справи, підтверджено справність, придатність до стрільби зброї, яка була використанна обвинуваченим для вчинення злочину- двохствольної рушниці ТОЗ -54 12 калібру № НОМЕР_3 .

Дані докази в свою чергу також спростовують версію обвинуваченого щодо вчинення ним необережного складу злочину.
Так обвинувачений ОСОБА_6 при дачі показів у суді та під час слідчого експерименту під час досудового розслідування зазначив, що він не мав наміру вбивати ОСОБА_10 , а постріл відбувся саме від удару дулом рушниці по склу автомобіля.
Однак суд вважає, що обвинувачений дає суду неправдиві свідчення стосовно його дій по заподіянню смерті ОСОБА_10 , так як ці покази обвинуваченого протирічать іншим доказам по справі, які вочевидь роблять неспроможною таку версію перебігу подій.
Так протоколом огляду місця події від 23.12.2020 року з відеозаписом даної слідчої дії, а також протоколами огляду автомобіля марки ВАЗ 21018 від 24.12.2020 року та від 26.01.2021 року з фототаблицями зафіксовані сліди саме одиничного пострілу на лобовому склі автомобіля навпроти переднього пасажирського сидіння, де перебував ОСОБА_10 ..

Далі, висновками балістичних експертиз , зокрема №КСЕ-19/116-21/2027 від 05.03.2021 року, підтверджено під час дослідження змивів з лобового скла, вилучених під час огляду автомобіля ВАЗ 2108 , останні містять сліди, характерні для продуктів пострілу, наскрізне пошкодження, наявне на лобовому склі автомобіля є вогнепальне, утворене внаслідок дії (проходу крізь матеріал скла) , множинного (картечного) метального снаряду, стріляного з близької дистанції проведення пострілу( до 5 метрів) у напрямку зверху вниз. Також висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-21/94 від 12.01.2021 року категорично виключено можливість здійснення пострілу з наданої мисливської рушниці «ТОЗ-54» 12 калбіру №7720 без натискання на спускові гачки, при нанесенні ударів передніми зрізами (частинами ) її стволів по поверхням, твердість яких значно перевищує твердість лобового скла автомобілю ВАЗ 2108..

Також суд вважає, що з огляду на встановлені обставини справи, покази свідків як обвинувачення так і захисту , обстановка, при якій було заподіяно смерть потерпілому не свідчить про те, що це вбивство було вчинене по необережності.
Так обвинувачений давно має навики володіння мисливською зброєю, про що особисто повідомив суд при дачі показів, має дозвіл на носіння та зберігання зброї, є мисливцем, знайдена у нього рушниця належала йому особисто, на момент її використання була ним же заряджена, про що він був добре обізнаний.
Тому суд вважає, що підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.118 КК України судом не встановлено, а обвинувачений даючи такі покази в суді дає частково неправдиві свідчення з метою покращення свого становища та уникнення відповідальності за більш тяжкий злочин.
Також не змінює висновку суду щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України і висновок комплексної судової психолого психіатричної експертизи №629 від 18.11.2021 року, відповідно до якої на час вчинення злочину ОСОБА_6 перебував у стані виразної нервово-психічної напруги, фрустрації, який розрішився афективною реакцією, що може бути класифіковано як кумулятивний афект, який суттєво впливав на свідомість і діяльність ОСОБА_6 .
На думку колегії суддів сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_6 вчинив саме кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК. України.
Так відповідно до матеріалів справи психічний та психологічний стан обвинуваченого ОСОБА_6 на час вчинення злочину встановлений судом на підставі висновків судово-психіатричної експертизи№45 від 26.01.2021 року, а також судом під час судового слідства по справі проведено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу №629 від 18.11.2021 року.

Оцінюючи дані висновки в сукупності з іншими доказами по справі, які були ретельно досліджені судом, суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.116 КК УКраїни з огляду на таке.
Відповідальність за ст. 116 КК передбачена за умисне вбивство, вчинене у стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.
Розмежування умисного вбивства та вбивства у стані сильного душевного хвилювання здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною стороною цих злочинів.
Суб`єктивна сторона складу цього злочину характеризується особливим емоційним станом суб`єкта - його сильним душевним хвилюванням, а умисел на позбавлення життя потерпілого виникає раптово і реалізується негайно. Сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого, що протікає швидко та бурхливо, і певною мірою знижує здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Це пов`язано з психофізіологічними характеристиками стану сильного душевного хвилювання, існування якого є несумісним із заздалегідь обдуманим умислом. Тобто якщо аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що суб`єкт злочину мав достатньо часу, що обдумати, спланувати вчинення ним умисного вбивства, а отже, у нього був відсутній стан сильного душевного хвилювання.
Також при кваліфікації злочину за ст. 116 КК суспільно небезпечне діяння винної особи повинно бути спровоковано насильством, систематичним знущанням або тяжкою образою з боку потерпілого.
Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
Також у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року №2 зазначено , що суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого.
Таким чином, кваліфікація дій винного за ст. 116 КК України можлива лише тоді, коли обставини справи свідчать про наявність трьох обов`язкових елементів цього складу злочину: стан раптово виниклого сильного душевного хвилювання у винної особи; протизаконне насильство, систематичне знущання чи тяжка образа з боку потерпілого; причинний зв`язок між діями потерпілого та діями винної особи. За відсутності хоча б одного з цих елементів, дії винної особи не можуть бути кваліфіковані за ст. 116 КК України. (висновок ВС по справі )
Крім цього, для кваліфікації дій особи за ст. 116 «Умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання» КК недостатнім є встановлення у висновку судово-психіатричної експертизи факту ймовірного перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані фізіологічного афекту (психологічний критерій). (Висновок ККС ВС постанова від 16.03.2021 у справі № 759/17836/17)
Обов`язковою умовою юридичної кваліфікації дій винуватця за статтею 116 КК є не вчинення умисного вбивства в стані фізіологічного афекту, що є суто медичним, психолого-психіатричним критерієм, а в стані сильного душевного хвилювання, що є критерієм кримінально-правовим, за яким кваліфікація дій винного за вказаною статтею можлива лише у разі, якщо стан сильного душевного хвилювання раптово виник внаслідок: -протизаконного насильства; -систематичного знущання,тяжкої образи з боку потерпілого.
Водночас встановлення фактичних даних, що б свідчили про наявність обставин, передбачених статтею 116 КК, які могли б викликати у винного стан сильного душевного хвилювання, є компетенцією суду.
Так суд вважаючи правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 виходить з наступних міркувань.
Так у висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №629 від 18.11.2021 року експерт зазначила, що на час вчинення злочину обвинувачений був в стані виразної нервово-психічної напруги, фрустрації, який розрішився афективною реакцією, що може бути класифіковано як кумулятивний афект, який суттєво впливав на його свідомість і діяльність, який є психологічною складовою юридичного поняття «сильне душевне хвилювання». Досліджувана для ОСОБА_6 ситуація була афективно значима, призвела до формування довготривалого особистнісного конфлікту з ростом та кумуляцією емоційної напруги, в генезі якої можна виділити і вплив психотравмуючої ситуації, і роль індивідуально-психологічних особливостей, що перешкоджали вирішенню внутрішнього протиріччя.

Так в мотивувальній частині висновку, експерт так описала психотравмуючу ситуацію для обвинуваченого . У обвинуваченого разламалось його життя, коли від нього пішла дружина, мала місце травма кохання, важко переживалися ним ревнощі та зрада, перебування в стані жертви. Підвищила емоційну напругу маніпулятивна поведінка дружини, яка неодноразово давала йому аванси , щодо можливо повернеться з дітьми до нього. Крім цього, експертом зазначено, що образлива поведінка потерпілого суб`єктивно відбивалался у свідомості випробованого відповідно до актуального стану його мотиваційної сфери , настрою, характеру , переживань.

Також допитана у справі експерт ОСОБА_43 , яка приймала участь проведенні комплексної судової психологічної-псиіхатричної експертизи підтвердила наданий в суді висновок та зазначила , що у обвинуваченого ОСОБА_6 застрягаючі та збуджуючі особливості характеру, останній здатен накопичувати переживання, втрата сім«ї для нього була психотравмуючою ситуацією. Вважав , що дружина ще повернеться, так як вона не один раз йшла від нього, а потім поверталась. Вважав себе покинутим, нікому непотрібним. Щодо відомих їй образливих дій з боку потерпілого , то показала , що обвинувачений повідомив їй про розмову зі ОСОБА_10 по телефону, під час якої той його ображав ОСОБА_6 , що в свою чергу стало піком афекту для ОСОБА_6 , коли у останнього виникло сильне бажання поговорити з ОСОБА_10 , пояснити йому, що це його діти. Далі експерт пояснила, що якби в той день потерпілий ОСОБА_10 вийшов з автомобіля і коректно поговорив з ОСОБА_6 , то можливо цей конфлікт вирішився по іншому. Крім цього повідомила суд про наявні в неї дані зі слів обвинуваченого щодо образливої поведінки потерпілого щодо обвинуваченого в присутності його дітей.

Між тим, судом під час розгляду справи судом встановлено, що в досліджених по справі доказах, і у висновку експерта відсутні дані, що цей такий особливий психічний стан ОСОБА_6 був спровокований саме конфліктною ситуацією з високою особистою значимістю психотравмуючої дії з боку потерпілого ОСОБА_10 , зокрема вчинення ним протизаконного насильства, систематичного знущання чи з тяжкою образою, загрозою самоповазі, честі та гідності обвинуваченого .

Із показів свідка ОСОБА_13 , і самого обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що рішення щодо припинення шлюбних стосунків ОСОБА_13 приймалося неодноразово. Декілька разів на умовляння ОСОБА_6 вона поверталась додому, між тим сімейні конфлікти повторювались. Крім цього, саме ОСОБА_13 подала на розлучення з обвинуваченим, вона забрала з собою двох неповнолітніх дітей і обвинувачений цього не оспорював, після розлучення діти залишилися проживати з нею, а в подальшому, оскільки вона стала проживати зі ОСОБА_10 , то відповідно і діти проживали з ним, а відтак приймав і ОСОБА_10 участь в утриманні та вихованні дітей.

Примушування до шлюбу є неприпустими відповідно до норм Сімейного кодексу України, а тому прийняті ОСОБА_13 рішення щодо спочатку окремого проживання, розірвання шлюбу, чи навіть можливість подружньої зради, в якій обвинувачений бездоказово обвинувачував дружину та ОСОБА_10 , подальше створення сім`ї саме зі ОСОБА_10 , участь ОСОБА_10 у вихованні дітей обвинуваченого не можуть бути визнані достатньою підставою для юридичного визначення стану сильного душевного хвилювання, бо не є ні протизаконним насильством, на систематичним знущанням, ні тяжкою образою в правовому значенні цих термінів.

Також судом із матеріалів справи встановлено, що ставши проживати разом зі ОСОБА_13 , ОСОБА_10 жодних активних провокуючих образливих дій щодо обвинуваченого не вчиняв і ці висновки суду повністю узгоджуютсья з дослідженими матеріалалми справи.

Так свідок ОСОБА_13 суду показала, що 22.12.2020 року ОСОБА_6 на телефон їх доньки не дзвонив і що в той вечір як і в інші дні ОСОБА_10 взагалі по телефону не розмовляв з обвинуваченим.
Свідок повідомила суду телефони доньки і дані обставин перевірені судом в сукупності з іншими доказами, і як результат, встановлено, що покази обвинуваченого в цій частині є сумнівними. Телефонні з`єднання між телефонами ОСОБА_6 та його доньки ОСОБА_38 з 20 грудня по 23 грудня 2020 року відсутні.

Таким чином лише сумнівні покази обвинуваченого стали підставою для висновку експерта по визначенню піка кумуляції емоційної напруги ОСОБА_6 і наявності в діях потерпілого образливої для нього поведінки.

Також не мав наміру вступати в будь-які контаки з обвинуваченим потерпілий ОСОБА_10 і в день своєї смерті, коли зі свідком ОСОБА_44 прямував на работу на автомобілі. Також свідок ОСОБА_9 в суді показав, що ОСОБА_10 побачивши на дорозі ОСОБА_6 , який зупинив їх автомобіль, наказав йому їхати далі та не зупинятись , жодним чином він не ображав ОСОБА_6 , не виражався в його бік нецензурною лайкою.
Тому колегія суддів , на підставі проаналізованих вище доказів винуватості ОСОБА_6 , зазначає, що хоч і висновку судово-психіатричного експерта у період інкримінованих дій ОСОБА_6 перебував у стані виразної нервово-психічної напруги, фрустрації, такий стан був обумовлений суб`єктивно значимою для особи психотравмуючою ситуацією, між тим встановлені судом фактичні обставини злочину ( розлад у сімейних стосунках з дружиною, прийняті рішення саме дружиною про припинення сімейних стосунків, тривале окреме проживання їх до вчинення злочину , рішення дружини подати на розлучення, безпідставний характер звинувачення дружини та ОСОБА_10 в маніпулюванні дітьми, впливу на дітей, відсутність у потерпілого наміру зайняти місце ОСОБА_6 як батька цих дітей, безпідставні обвинувачення його в зраді, відсутність доказів систематичного знущання над обвинуваченим з боку потерпілого, образливих дій) ) дають суду підстави вважати, що засуджений суб`єктивно сприймав ситуацію, яка склалася, як таку, що є об`єктивно образливою для нього, а поведінку потерпілого - як таку, що принижує його чоловічу гідність, ситуація конфлікту з потерпілим не була для обвинуваченого провокативною чи такою що об`єктивно підштовхувала його до вчинення злочину,
Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій особі.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Так обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Щодо обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, то суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України з`явлення із зізнанням.

В матеріалах справа наявна заява ОСОБА_6 від 26.12.2020 року на ім`я начальника Біляївського РВП про вчинення ним злочину, в цей же день він був затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 24.12.2020 року. (а.с.32, 33)

Доводи захисту, що визнання пом`якшуючими вину обставинами для обвинуваченого ОСОБА_6 наявність двох неповнолітніх дітей на вихованні м по даному злочину суд відхиляє, з огляду на те, що після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю, перебувають на її вихованні та утриманні.

Доводи захисту щодо визнання пом`якшуючою обставиною вину ОСОБА_6 відповідно до п.7 ст.66 КК України вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання суд відхиляє по тим же причинам, що і відсутність підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.116 КК України.

При цьому призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що вчинення обвинуваченим злочину проти життя людини зі застосуванням зброї свідчить про підвищену, надзвичайну небезпечність засудженого для суспільства, обвинувачений виявив явну зневагу до невід`ємного права на життя людини, а тому суд вважає, що досягнути мети його виправлення та попередження нових злочинів можливо лише шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи оставину , що пом`якшує покарання для обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, суд дійшов висновку, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є призначення покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям, в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого .
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Так потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому він просить відшкодувати йому завдану злочином та смертю сина ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду в розмірі 1000000 грн, із яких в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у виді витрат на поховання 112720 грн, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди- 9887280 грн. (а.с.80 т.1)

Даний позов мотивовно тим, що позивач витратив на поховання сина 16720 гр на придбання гроба та хреста (копія накладної від 24.12.2020 року на суму 16720 грн), 50000 грн на поминальний обід (копія накладної на 50000 грн на поминальний обід від 25.01.2021 року), на організацію та проведення поховання 2260 грн (договір - замовлення від 24.12.2021 року на ім`я ОСОБА_8 на копку могили, катафалк, доставку тіла, доставку ритуальної атрибутики), а також для встановлення пам`ятника просить стягнути кошти в розмірі 50000 грн.

Крім цього, просив при стягненні моральної шкоди врахувати, що він втратив єдиного сина, надавши довідку з місця проживання, має незадовільний стан здоров`я після отриманої черепно-мозкової травми, надавши медичну документацію про стан його здоров`я, також просив врахувати, що не має змоги працювати за станом здоров"я, син при житті допомагав йому матеріально.

Обвинувачений ОСОБА_6 позов визнав визнав частково.
Суд, вважає, що позов потерпілого ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково.
Так відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Так суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого належить стягнути в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у виді понесених витрат на поховання в сумі 18980 грн, так як витрати на організацію поминального обіду в розмірі 50000 грн не є витратами на поховання відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу». Крім цього суд вважає, що витрати на придбання пам`ятника в розмірі 50000 грни також не підлягають відшкодуванню, так як вони документально не підтверджені.
Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 554/1793/15-ц

Також суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому заподіяно моральну шкоду, позбавлено життя його єдиного сина, він як батько зазнав моральних страждань і ці страждання матимуть місце і в майбутньому.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, яку слід стягнути на користь потерпілого суд виходить із обставин, за яких потерпілому було заподіяно шкоди та її наслідків , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає визначити потерпілому в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000000 грн , що буде достатньою компенсацією за вчинений обвинуваченим злочин та стягнути з нього вказані кошти.
Також по справі заявлено цивільний позов цивільним позивачем ОСОБА_9 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої йому злочином і зокрема пошкодженням його автомобіля . (а.с.120 т.1)
Позов мотивований тим, що винними діями ОСОБА_6 пошкоджено його автомобіль марки ВАЗ 21083, зокрема знешкоджено лобове скло вартістю 850 грн, знешкоджено крісло та підлога на сумум 3350 грн. Також просив стягнути на його користь заподіяну йому моральну шкоду в розмірр 10000 грн пошкодженням його майна та стресом, так як він був очевидцем вбивства, пережив психологічну травму та душевні переживання.
ОСОБА_6 позов визнав в повному об`ємі, не заперечував проти його задовлення.
Тому з винного на користь позивача належить стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4380 грн, в рахунок заподіяної моральної шкоди 10000 грн.
Також при винесення вироку необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк тримання під вартою термін перебування під вартою по даному кримінальному провадженню з 26.12.2020 року відповідно до протоколу його затримання. (а.с. 36 т.2).

Питання щодо речових доказі вирішити в порядку ст.100 КПК України.

По справі понесені витрати по проведенню судових експертиз: - судова експертиза зброї № СЕ-19/116- 2/26680-БЛ від 05.01.2021 рок у - 653,80 гривень; судова експертиза зброї № КСЕ-19/116- 1: 94 від 12.01.2021 року - 1307,60 гривень; судова вибухово - технічна експертиза № КСЕ- .9116-21/94 від 21.01.2021 року - 3922,80 гривень;судова експертиза зброї №CE-19/l16-21/90-БЛ від 11.01.2021 року - 1307,60 гривень; комплексна судова експертиза зброї № КСЕ- 19 116-21/93 від 19.01.2021 року - 2615,20 гривень; судова трасологічна експертиза №СЕ-19/116-21/824-ТР від 28.01.2021 року - 1634,50 гривень; комплексна судова експертиза зброї № КСЕ- 19/116-21/2027 від 05.03.2021 року - 4903,50 гривень, всього на суму 19345 гн, які належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

По справі накладено арешт ухвалою слідчого судді від 13.01.2022 року на майно, вилучене під час огляду будинковолодіння ОСОБА_6 від 23.12.2020 року, (а.с.219 т.1), та на майно, вилучене під час огляду будинковолодіння ОСОБА_6 від 26.12.2020 року( а.с.67 т.2), які підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_24 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять років) 6 (шість) місяців з поміщенням його до кримінально - виконавчої установи.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з дати затримання - з 26 грудня 2020 року .
Залишити засудженому ОСОБА_6 запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_24 на користь ОСОБА_8 (ІДН НОМЕР_10 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 18980 грн, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 1000000 (один мільйон) грн.
Стягнути з ОСОБА_24 на користь ОСОБА_9 (проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 4380 грн , в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_24 на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз в сумі 19345 грн, а саме: судова експертиза зброї № СЕ-19/116- 2/26680-БЛ від 05.01.2021 рок у - 653,80 гривень; судова експертиза зброї № КСЕ-19/116- 1: 94 від 12.01.2021 року - 1307,60 гривень; судова вибухово - технічна експертиза № КСЕ- .9116-21/94 від 21.01.2021 року - 3922,80 гривень;судова експертиза зброї №CE-19/l16-21/90-БЛ від 11.01.2021 року - 1307,60 гривень; комплексна судова експертиза зброї № КСЕ- 19 116-21/93 від 19.01.2021 року - 2615,20 гривень; судова трасологічна експертиза №СЕ-19/116-21/824-ТР від 28.01.2021 рокеу - 1634,50 гривень; комплексна судова експертиза зброї № КСЕ- 19/116-21/2027 від 05.03.2021 року - 4903,50 гривень.
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді від 13.01.2022 року на майно, вилучене під час огляду будинковолодіння ОСОБА_6 від 23.12.2020 року, та на майно, вилучене під час огляду будинковолодіння ОСОБА_6 від 26.12.2020 року (а.с.219, т.1, а.с.67 т.2),

Речові докази на а.с. 212 т.1 мобільний телефон «Samsung Galaxy J6», належний потерпілому ОСОБА_10 вважати повернутим ОСОБА_13 після набрання вироком законної сили; на а.с.60 т.2 - 12 патронів від гладкоствольної зброї, калібру 12 мм (сейф-пакет №2061279); 69 гільз від гладкоствольної зброї калібру 12 мм (сейф пакет № 272061283); дві скляні банки в яких знаходиться дріб, дві банки з порохом та пластикова пляшка з мастилом, чемодан з пижами та кулями до гладкоствольної зброї (сейф пакету № 74020558); знаряддя для виготовлення патронів та для чищення зброї, пижи ( сейф- пакет №4020559); дві паперові коробки з капсулями до патронів, одна коробка з дробом, - знищити після набрання вироком законної сили; на а.с.11 т.2 - 3-х метлевих фрагментів неправильної форми, кофту чорну чоловічу на змійці, футболку чорного кольору, - знищити після набрання вироком законної сили; а.с.23 т.2 пиж знищити після набрання вироком законної сили; закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_24 - повернути обвинуваченому після набрання вироком законної сили; а.с.60 т.2 - двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№7720, 2 мисливські набої 12 калібру знищити.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - доповідач : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2 .

Вирок набрав законної сили _____ ________ 20___ року
Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді
у справі за _______________,
провадження _______________
Голова Роздільнянського районного суду
Одеської області ___________________ ОСОБА_1