Провадження №1-кп/523/599/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

27.04.2022 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого та його захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0004261 від 30 серпня 2014 року із звинувачення

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Римарівці, Окнянської селищної ради, Подільського району, Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого судимості в силу ст.89 КК України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и л а:

В нічний час 30 серпня 2014 року ОСОБА_13 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (матеріали стосовно ОСОБА_14 , ОСОБА_16 виділено в інші кримінальні провадження, П. та А. оголошено в розшук, а ОСОБА_14 засуджено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України), діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням в охоронюване адміністративне приміщення КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому», взяли із собою заздалегідь заготовлені маски з прорізами для очей, матерчаті рукавиці, після чого на автомобілі «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 , прибули до території зазначеної установи, за адресою: АДРЕСА_2 , де, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_13 та ОСОБА_18 одягли на обличчя маски, матерчаті рукавиці та проникли через паркан на територію установи, а ОСОБА_14 залишився біля паркану з метою спостереження за місцем вчинення злочину та попередження співвиконавців про можливе виникнення небезпеки.

В подальшому ОСОБА_13 проник в приміщення охорони зазначеної установи, де виявив охоронця ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого обвинувачений вийшов за межі спільного з іншими співвиконавцями умислу та одноособово вчинив розбійний напад та умисне вбивство, з корисливих мотивів, шляхом нанесення декількох ударів відшуканою лопатою по голові потерпілого, чим спричинив останньому визнані в якості тяжких тілесних ушкоджень відкриту черепно-лицьову травму у вигляді крововиливів, саден, забитих ран голови, крововиливів у м`яких тканинах голови, багатоуламкових переломів кісток носа, вогнищевих крововиливів під м`якою оболонкою головного мозку, п`яти вдавлених відкритих переломів склепіння черепа, що призвело до набряку головного мозку та смерті ОСОБА_19 .

Після зазначеного ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до адміністративного приміщення установи, звідки заволоділи належними економісту КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двома ноутбуками марки «Asus», загальною вартістю 6000 грн, розпорядившись ними на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненому визнав повністю та показав, що влітку 2014 року він познайомився з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які запропонував йому підробити. В нічний час вони під`їхали до території одного із підприємств, де ОСОБА_13 та ОСОБА_18 проникли на його територію, А. залишився в якості водія, а ОСОБА_14 став спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб попередити про можливу небезпеку для них. На території підприємства обвинувачений одноособово зайшов до одного із приміщень, де виявив чоловіка охоронця. Побоюючись викриття, ОСОБА_13 схопив лопату та наніс нею декілька сильних ударів в область голови потерпілого, чим подолав його можливий опір. В подальшому він вийшов із цього приміщення, після чого разом з П. вони через вікно проникли до іншого адміністративного приміщення, де в одному із кабінетів виявили та забрали два чужих ноутбука. В даний час про вчинене ОСОБА_14 жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим та захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним, що в нічний час 30 серпня 2014 року ОСОБА_13 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (матеріали стосовно ОСОБА_14 , ОСОБА_16 виділено в інші кримінальні провадження, П. та А. оголошено в розшук, а ОСОБА_14 засуджено вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2021 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України), діючи з корисливих мотивів та умислом на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаним з проникненням в охоронюване адміністративне приміщення КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому», взяли із собою заздалегідь заготовлені маски з прорізами для очей, матерчаті рукавиці, після чого на автомобілі «Mercedes-Benz Vito», н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 , прибули до території зазначеної установи, за адресою: АДРЕСА_2 , де, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_13 та ОСОБА_18 одягли на обличчя маски, матерчаті рукавиці та проникли через паркан на територію установи, а ОСОБА_14 залишився біля паркану з метою спостереження за місцем вчинення злочину та попередження співвиконавців про можливе виникнення небезпеки.

В подальшому ОСОБА_13 проник в приміщення охорони зазначеної установи, де виявив охоронця ОСОБА_19 , після чого обвинувачений вийшов за межі спільного з іншими співвиконавцями умислу та одноособово вчинив розбійний напад та умисне вбивство, з корисливих мотивів, шляхом нанесення декількох ударів відшуканою лопатою по голові потерпілого, чим спричинив останньому визнані в якості тяжких тілесних ушкоджень відкриту черепно-лицьову травму у вигляді крововиливів, саден, забитих ран голови, крововиливів у м`яких тканинах голови, багатоуламкових переломів кісток носа, вогнищевих крововиливів під м`якою оболонкою головного мозку, п`яти вдавлених відкритих переломів склепіння черепа, що призвело до набряку головного мозку та смерті ОСОБА_19 .

Після зазначеного ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до адміністративного приміщення установи, звідки заволоділи належними економісту КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двома ноутбуками марки «Asus», загальною вартістю 6000 грн, розпорядившись ними на власний розсуд.

З урахуванням конкретного обсягу вміненого обвинувачення суд кваліфікує дії ОСОБА_13 за п.6 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство, вчинене з корисливих мотивів, а також за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_21 до обвинуваченого про стягнення спричиненої моральної шкоди в розмірі 100000 грн, у вирішенні якого обвинувачений фактично покладався на розсуд суду.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди потерпіла в позовній заяві зазначила, що смерть її брата призвела до душевних переживань та моральних страждань, а також необхідності відшукання інших джерел матеріального існування для родини загиблого.

Вирішуючи позов колегія суддів виходить із того, що встановлені в суді обставини вбивства обвинуваченим ОСОБА_19 , безумовно, потягли для його сестри позбавлення певних елементів благополуччя, а також до психологічних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілої, обставини, при яких була спричинена їй моральна шкода, ступінь вини обвинуваченого, а також враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити в повному обсязі заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди. На думку суду, заявлена до відшкодування сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями.

Процесуальні витрати, пов`язані із вартістю проведених експертиз, в загальному розмірі 18720,80 грн, відповідно до положення ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При призначенні покарання суд визнає щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а вчинення злочину щодо особи похилого віку в якості обставини, яка обтяжує призначене йому покарання.

Суд також враховує щодо ОСОБА_13 наступні дані про його особу: наявність сім`ї, відсутність незнятої та непогашеної судимості, його показання про неофіційне працевлаштування в якості будівельника, посередню характеристику за місцем проживання, допущені випадки ухилення від явки до суду, а також ту обставину, що після вчинення розглядуваних злочинів обвинувачений, перебуваючи на волі, набув процесуального статусу підозрюваного в іншому кримінальному провадженні щодо злочину корисливої спрямованості, у зв`язку із чим його також було ув`язнено.

З урахуванням викладеного, тяжкості та суспільно-небезпечності вчинених злочинів, а також даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_13 основне покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкціями п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України, а також додаткове покарання у виді конфіскації належного йому майна.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України, призначивши покарання:

- за п.6 ч.2 ст.115 КК України - у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років і 9 (дев`ять) місяців, із конфіскацією майна, що є його власністю;

- за ч.4 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, із конфіскацією майна, що є його власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років і 9 (дев`ять) місяців, із конфіскацією майна, що є його власністю.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_13 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в періоди з 05 вересня 2014 року до 14 травня 2020 року, а також з 18 лютого 2022 року до 27 квітня 2022 року у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 рахувати з 05 вересня 2014 року, за виключенням періоду з 15 травня 2020 року до 17 лютого 2022 року.

У зв`язку із фактичним відбуттям ОСОБА_13 призначеного покарання вважати його таким, що повністю відбув призначене даним вироком основне покарання у виді позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_13 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, у зв`язку із чим вважати, що до ОСОБА_13 діє запобіжний захід, застосований в кримінальному провадженні №0000283, за ознаками ч.3 ст.185 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_21 до ОСОБА_13 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , спричинену моральну шкоду в розмірі 100000 (ста тисяч) грн.

Стягнути із ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на суму 18720,80 грн (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять) грн 80 коп.
Після набрання вироком законної сили долучені до кримінального провадження в якості речових доказів: вилучені у ОСОБА_13 черевики конфіскувати; вилучені з місця події лопату, металевий лом повернути представнику КУ «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому»; запальничку, скотч, дві маски з прорізами для очей, три металевих предмета, схожі на скальпель знищити встановленим порядком.
Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ув`язненим ОСОБА_13 в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3