ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/489/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/184/22 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000079 від 01 червня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 03 червня 2022 року,
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного у виді домашнього арешту та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 :
- прибувати до слідчого, прокурора та суду на усі їх виклики, за першою їх вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_11 .

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом ВП №1 (м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000079 від 03 червня 2022 року року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 червня 2022 року, близько 15 год. 40 хввилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину Маріам мода, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в коридорі на стійці для одягу побачив футболку, і в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 01 червня 2022 року, близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину Маріам мода, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не приховуючи намірів заволодіти чужим майном, ігноруючи волю потерпілого чи осіб, у володінні чи під охороною яких перебуває майно, і нехтуючи думкою очевидців, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, відкрито, без застосування насильства, шляхом вільного доступу, власноруч викрав зі стійки для одягу жіночу футболку чорного кольору вартістю 400 гривень із візерунком у вигляді серця жовто-синього кольорів, яка належить на правах власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , с. Шупарка Чортківського району Тернопільської області. Із викраденим ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину.
02 червня 2022 року о 15 год. 45 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні вважає, що вказані в ухвалі суду першої інстанції висновки є суперечливими по суті обґрунтування, які не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи.
На думку апелянта, слідчий суддя належним чином не врахував існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від семи до десяти років, без альтернативної міри покарання.
Стверджує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, викладеним у клопотанні.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду від 03 червня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5ст. 194 КПК України).
Згідно із вимогами ст. 178 КПК України обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення; вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність родини, утриманців, репутація підозрюваного, майновий стан, розмір майнової шкоди тощо.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.
Враховані слідчим суддею обставини колегія суддів вважає достатніми для визнання того, що ОСОБА_7 міг вчинити правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, тобто грабіж, вчинений в умовах воєнного або надзвичайного стану.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є обґрунтованими.
Перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя вірно врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, є інвалідом І групи, перебуває на обліку в органі соціального захисту так як потребує допомоги, а також потребує медичного нагляду так як проходить систематичні медичні обслідування.
При цьому, слідчим суддею детально проаналізовано ризики, на які посилається прокурор у клопотання про обрання запобіжного заходу, та зроблено мотивований висновок про відсутність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому, висновок місцевого суду, щодо невиправданої суворості застування в даному випадку запобіжного заходу, про який просить прокурор щодо ОСОБА_7 , є належним чином обґрунтованим і сумнівів у колегії суддів не викликає.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_7 і обставин вчинення злочину, слідчий суддя прийшов до праивльного переконання, щодо застосування у даному випадку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Погоджуючись з таким рішенням колегія суддів вважає, що воно відповідає вимогам закону, зокрема ст. ст.177, 178, 181 КПК України, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
Доводи прокурора щодо недостатності застосованого запобіжного заходу належним чином прокурором не доведені фактичними даними.
Отже, слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування про що ставить питання прокурор в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а на ухвалу слідчого судді Борщівського районного суду від 03 червня 2022 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді