Номер провадження: 11-кп/813/1513/22
Справа № 947/3337/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 09.06.2022, якою в межах кримінального провадження №0002098 від 06.08.2020, відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хрустальний (Красний Луч) Луганської обл., громадянина України, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 127 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів до 08.08.2022 із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою суду було задоволене клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із утриманням обвинуваченого ОСОБА_8 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 08.08.2022.
Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції послався на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не погодившись із оскаржуваною ухвалою суду вказує, що вона підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження:
- суд 1-ої інстанції не врахував дані про те, що обвинувачений має постійне місце мешкання, має цивільну дружину, що підтверджує наявність соціальних зв`язків;
- прокурором не надано будь-яких доказів про існування ризиків переховування від суду та вчинення інших злочинів;
- обвинувачений звернувся з заявою про те, що він бажає прийняти участь у військовій операції щодо визволення України;
- розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відбувся без участі ОСОБА_8 .
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 09.06.2022 та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 був призначений в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», але з технічних причин не вдалось вийти на зв`язок, тому захисник ОСОБА_7 не заперечував проти розгляду його апеляційної скарги без участі обвинуваченого ОСОБА_8 .
Враховуючи викладене, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 422-1 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності обвинуваченого.
Водночас в судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав доводи своєї апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити, прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Київському райсуді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження №0002098 від 06.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 127 КК України.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Виходячи з положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.
При цьому, положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду 1-ої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.
Такі обставини досліджуються безпосередньо судом 1-ої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку ст. ст. 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.
Так, із аналізу вищезазначених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що під час продовження строку застосування запобіжного заходу під час судового розгляду не вимагається обов`язкової наявності клопотання прокурора, суд 1-ої інстанції зобов`язаний в будь-якому випадку повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання особи під вартою.
З матеріалів справи вбачається, що 09.06.2022 прокурором ОСОБА_6 було подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 по провадженню №0002098 від 06.08.2020, яке того ж дня було розглянуте.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду та наголошує на тому, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на волі буде переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, оскільки на теперішній час постійного місця мешкання у нього не має, впливати на свідків, оскільки на теперішній час наявні відомості щодо тиску на них, так як ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і йому відомі усі анкетні данні вказаних осіб, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Окрім того, колегія суддів також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені середньої тяжкості та тяжкого злочину відносно малолітнього потерпілого, не працює, не має постійного джерела доходів, тобто не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві.
Що стосується тверджень захисника ОСОБА_7 про те, що суд 1-ої інстанції не врахував наявність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме наявність цивільної дружини, вказані обставини нічим не підтверджується та не можуть бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.
Також судом 1-ої інстанції враховано особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік, майнового стану, що він раніше судимий, не працює, що вказує на відсутність постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винним.
Щодо доводів захисника про те, що обвинувачений звернувся з заявою про те, що він бажає прийняти участь у військовій операції щодо визволення України не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу та вона повинна бути розглянута прокурором в порядку ст. 615 КК України.
Що стосується доводів захисника щодо розгляду клопотання прокурора без участі обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів звертає увагу на те, що судом 1-ої інстанції вжито всі необхідні заходи щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції з ДУ ОСІ, але був відсутній інтернет зв`язок, що під час дії воєнного стану не є підставою для скасування ухвали суду.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що прокурором була доведена неможливість застосування на даному етапі судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та скасування законної та обґрунтованої ухвали суду щодо ОСОБА_8 - відсутні.
Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне в черговий раз звернути особливу увагу районного суду на положення ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 та приписи ст.ст. 28 та 318 КПК України.
Частина 1 ст. 318 КПК України встановлює, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати суду першої інстанції звернути увагу на необхідність дотримання принципу розумних строків у даному кримінальному провадженні, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 28 КПК України, якою регламентовано, що кримінальне провадження щодо особи (осіб), яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б не природно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює собою все провадження.
Аналіз наданих апеляційному суду матеріалів провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 свідчить про те, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду 1-ої інстанції досить тривалий час, протягом якого обвинувачений утримуються під вартою, проте судовий розгляд на теперішній час не завершений та остаточне рішення у справі не прийнято.
Апеляційний суд приймає до уваги введення воєнного стану на території України, однак вважає таку тривалість розгляду даного кримінального провадження неприпустимою, що тягне за собою порушення принципу розумності строку розгляду справи, у зв`язку із чим вважає за необхідне звернути увагу районного суду на необхідність вжиття заходів щодо дотримання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись ст.ст. 24, 28, 177, 183, 199, 318, 370, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 09.06.2022, якою в межах кримінального провадження №0002098 від 06.08.2020, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 127 КК України, продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартоюв ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, до 08.08.2022 залишити без змін.
Звернути увагу суду 1-ої інстанції на необхідність додержання розумних строків, передбачених ст. 28 КПК України при розгляді кримінального провадження №0002098 від 06.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 127 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4