Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2010/22
Провадження 1-в/711/78/22
УХВАЛА

25 травня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника СІЗО ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд -

ВСТАНОВИВ :

Засуджена ОСОБА_5 звернулась до Придніпровського районного суду м.Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі. Клопотання мотивує тим, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.08.2020 її засуджено за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 02 років 09 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 06.10.2020. На час звернення до суду вона відбула більше 2/3 частини призначеного покарання, а тому вважає, що набула права на застосування ст.81 ч.3 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 підтримала своє клопотання та просила суд його задовольнити. Зазначила, що вона відбула більше 2/3 частини покарання призначеного їй вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2020 року. За період відбування покарання в місцях позбавлення волі режиму відбування покарання не допускала, з засудженими конфліктів не мала.

Представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_5 заперечив, зазначивши, що не зважаючи на те, що засуджена не має стягнень та заохочень, проте її поведінка оцінюється, як посередня. Крім того вважає, що остання не довела свого виправлення та не усвідомила провину.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_5 заперечила. Вважає, що засуджена не довела свого виправлення, її поведінка під час відбування покарання посередня, стягнень та заохочень не має, неодноразово засуджена.

Заслухавши пояснення засудженої ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_3 та представника СІЗО ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно з вимогами ч.1 та п.1 ч.2 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема пунктом 2 частини першої статті 537 цього Кодексу
Відповідно до положень ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Таким чином, підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів:
- доведення засудженим свого виправлення через сумлінну поведінку і ставлення до праці (ч.2 ст.81 КК)
- фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч.3 ст.81 КК).
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів.
Положеннями ч.1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Сміла, Черкаської області, жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, раніше неодноразово судима, а саме: 25.08.2009 року Смілянським міськрайонним судом за ст.185 ч.2, 75 КК України до 02 (двох) років обмеження волі з іспитовим строком на 01 (один) рік; 24.11.2009 року Смілянським міськрайонним судом за ст.185 ч.2,71 КК України до 02 (двох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі; 04.08.2011 року Смілянським міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК України до 01 (одного) року 06 (шести) місяців позбавлення волі; 27.12.2011 року Смілянським міськрайонним судом за ст.15 ч.3, 185 ч.2,185 ч.2,70ч.1,70 ч.4 КК України до 02 (двох) років позбавлення волі; 24.03.2014 року Смілянським міськрайонним судом за ст.ст.263 ч.1, 185 ч.2,309 ч.1, 70 ч.1 КК України до 03 (трьох) років позбавлення волі. Затримана 29.01.2020 року. Засуджена 14.01.2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ст.185 ч.2, 75 КК України до 01 (одного) року 06 (шести) місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 01 (один) рік. Вирок набрав чинності 14.02.2019 року.
Ухвалою Смілянського міськрайонним суду Черкаської області від 19.12.2019 року на підставі ст.78 КК України скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком і направлена в місця позбавлення волі на 01(один) рік 06 (шість) місяців. Ухвала набрала чинності 27.12.2019 року. 30.01.2020 року прибула до ДУ «Черкаський СІЗО».
05.03.2020 року вибула для подальшого відбування покарання до ДУ «Чернігівська ВК (№44)»
За даною справою засуджена 25.08.2020 року вироком Смілянського міськрайсуду Черкаської області за ст.185 ч.2, 71 КК України до 02 (двох) років 09 (дев`яти) місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 06.10.2020 року.
26.06.2021 року засуджена ОСОБА_5 прибула із ДУ «Надержинщинська ВК (№65)» Полтавської області згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2021 року в якості свідка по іншому кримінальному провадженню.
Згідно повідомлення Канівського міськрайонного суду від 18.04.2022 року необхідність перебування ОСОБА_5 в ДУ «Черкаський СІЗО» відпала.
Дослідженням характеристики засудженої ОСОБА_5 затвердженої начальником ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», встановлено, що за час відбування покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Постійно утримує в чистоті спальне місце, завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги-персоналу установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. На профілактичному обліку в установі як особа, що схильна до самогубства чи самоушкодження, не перебуває
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення суди повинні перевіряти сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого протягом усього строку відбування покарання, аджевисновки про виправлення особи слід робити не лише за період, який безпосередньо передує моменту, коли строк добігає кінця, після чого можливе дострокове звільнення, а за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
При вирішенні клопотання, суд виходить з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду.
Факт відбуття засудженою більше 2/3 строку покарання не є достатньою правовою підставою для безумовного застосування положень ст.81 КК України та звільнення засудженої від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Разом із тим, суд враховує те, що ОСОБА_5 неодноразово засуджена за умисні злочині, що свідчить про те, що вона висновків так і не зробила. Відсутність стягнень можливо розцінювати, як те, що засуджена стала на шлях виправлення, але вона не має і заохочень, що свідчить про її пасивну поведінку, не бажання приймати активну участь у суспільному житті і сумлінно виконувати громадські доручення, підвищувати свій загальноосвітній рівень та ін.

Встановлені дані свідчать про те, що засуджена хоча і стала на шлях виправлення, але не виправилася раніше визначеного їй вироком суду строку, і до неї в даний час неможливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 535, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Придніпровський районний суд міста Черкаси апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а для осіб, які не викликались в судове засідання - з дня отримання ними копії ухвали.
Повний текст ухвали буде проголошено 27 травня 2022 року о 09 годині 00 хвилин в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий: ОСОБА_1