Справа № 202/3618/20
Провадження №1кп/202/230/2022
УХВАЛА

09 червня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпрі судовий розгляд кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст.185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст.185 КК України, прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, при цьому зазначив про продовження існування ризиків, що передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 просив суд змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки на його думку, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить судовий розгляд кримінального провадження.

Клопотання захисника було підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні заперечував у задоволенні клопотання захисника і наполягав на продовженні обвинуваченому запобіжного у виді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою і клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, ознайомившись з матеріалами клопотання, суд враховує те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення, у тому числі у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України, за якими законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна та до восьми років із конфіскацією майна, відповідно.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який офіційно ніде не працює, не має законного джерелу доходу, міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні злочинів у період звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, а тому, перебуваючи на волі матиме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може в подальшому вчиняти дії, направлені на збут наркотичних засобів з метою отримання прибутку.
Ураховуючи те, що встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду, оскільки не працевлаштований, постійного доходу не має, не має стійких соціальних зв`язків та будь-кого на утриманні, обвинувачується у вчиненні злочинів у період звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, а тому існують ризики, що ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду з метою перешкоджання розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на свідків по даному кримінальному провадженню.
Разом з тим, підстав, які б виключали можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається, доказів, які б підтверджували неможливість на даний час перебування останнього під вартою суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст.185 КК України і відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 05 серпня 2022 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1