ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/509/21

Провадження № 11-кп/4820/58/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника
ювенальної превенції
Шепетівського РУП
в Хмельницькій області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686 від 16.10.2020 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівки Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 19.07.2019 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України і призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 липня 2019 року, остаточно призначено ОСОБА_6 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 28 квітня 2021 року.
Питання речових доказів вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 4575 грн. 88 коп. судових витрат за проведення експертиз Хмельницьким НДЕКЦ МВС України.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.
За вироком суду першої інстанції, 15 жовтня 2020 року в період з 17 год. по 20 год. неповнолітній ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в гаражному приміщенні за адресою АДРЕСА_2 потерпіла ОСОБА_9 зберігає господарський електричний інструмент, рибальські спінінги та вудочки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вікна, проник до вказаного гаражного приміщення, звідки умисно, повторно, таємно викрав належні потерпілій бензопилу марки «Stihl-18», вартістю 2000 грн., бензопилу марки «Stihl-25», вартістю 1000 грн., електричну болгарку марки «Макіта» вартістю 600 грн., електричну дриль іноземного виробництва невстановленої марки і моделі вартістю 500 грн., рибальський спінінг марки «Kalipso 2106» вартістю 90 грн., рибальську котушку марки «Kobra» моделі «cd 140» вартістю 88 грн., рибальську котушку марки «Alpha RD403» вартістю 50 грн., рибальський спінінг марки «Legend Fishing Gear 240» вартістю 50 грн., рибальську котушку марки «Bratfishing» моделі «Alpha 40 RD» вартістю 146,25 грн., телескопічне вудилище марки «Tiger 2» вартістю 171,90 грн., рибальську котушку марки «Phoenix» моделі «RX40» вартістю 132,75 грн., телескопічне вудилище марки «Bratfishing» моделі «Diskovery Вolognese» вартістю 180,82 грн., рибальську котушку марки «Siweida» моделі «FCP 4040» вартістю 50 грн., рибальський спінінг марки «Nexia» моделі «Blue fox» вартістю 50 грн., чохол марки ««Siweida Crocodile» вартістю 50 грн., вудилище марки «Siweida» моделі «Crocodile 240» вартістю 242,10 грн., після чого залишив місце події, електричним інструментом розпорядився на власний розсуд, а рибальське знаряддя переніс за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де заховав у будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, 15 жовтня 2020 року близько 21 год. ОСОБА_6 керуючись єдиним умислом на вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 , запропонував неповнолітнім ОСОБА_10 , 2004 року народження, та ОСОБА_11 , 2004 року народження, прогулятись вулицею Шевченка в с. Пліщин. Близько 21 год. 30 хв. 15.10.2020 року ОСОБА_6 , не повідомляючи неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про свій злочинний намір, через паркан проник до домоволодіння АДРЕСА_2 , де через раніше пошкоджене ним вікно проник у вищевказаний гараж ОСОБА_9 , звідки умисно, таємно, повторно викрав зварювальний пристрій марки «Днепр» зеленого кольору вартістю 800 грн., який належить ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_6 вийшов з приміщення гаража та покликав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , яким повідомив неправдиві відомості щодо належності йому зварювального пристрою, після чого через паркан передав пристрій останнім, який всі разом віднесли до неподалік закинутого помешкання, а у подальшому за відсутності вказаних осіб ОСОБА_6 розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 викрав майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 6201,82грн., завдавши їй майнової шкоди на вказану суму.
Крім того, 11 січня 2021 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом відчинення дверей проник у сарай за адресою: АДРЕСА_3 , де з дерев`яної клітки, умисно, повторно викрав належне потерпілій ОСОБА_12 одне порося вагою 19 кг вартістю за 1 кг живої ваги 38,98 грн., загальною вартістю 740,62 грн., яке приніс і помістив у мішок на підлозі біля задніх сидінь у салон автомобіля марки «ВАЗ 2101» синього кольору із невстановленим під час досудового розслідування державним номерним знаком та власником даного транспортного засобу, під час чого був викритий неповнолітнім ОСОБА_13 , 2005 року народження, який намагався зупинити протиправні дії ОСОБА_6 , шляхом умовляння не викрадати та повернути майно потерпілій.
Не зупиняючись на досягнутому, 11.01.2021 року близько 22 год. 05 хв. ОСОБА_6 , ігноруючи вимоги ОСОБА_13 , незважаючи на те, що його протиправні дії викрито, діючи умисно та повторно у присутності неповнолітнього ОСОБА_13 , в аналогічний спосіб вдруге проник до сараю потерпілої ОСОБА_12 , звідки відкрито викрав належні останній друге порося вагою 12 кг, вартістю 1 кг живої ваги 38,98 грн., загальною вартістю 467,76 грн., та три курки вагою по 2 кг. кожна, загальною вагою 6 кг., вартістю 1 кг. живої ваги 36 грн., загальною вартістю 216 грн., після чого курей помістив в мішок із джгутової мішковини, а порося у руках приніс до вищевказаного автомобіля, де курей у мішку поклав до багажного відділення, а друге порося помістив у мішок до раніше викраденого поросяти, що знаходився в салоні автомобіля. Після цього ОСОБА_6 вищевказаним автомобілем під керуванням ОСОБА_14 , який не був обізнаний про дійсне походження тварин, відвіз до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, 12 січня 2021 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючи вищевказаним автомобілем марки «ВАЗ 2101», в салоні якого перебували неповнолітні ОСОБА_15 , 2003 року народження, ОСОБА_13 , 2005 року народження, та ОСОБА_16 , зупинив автомобіль неподалік домоволодіння потерпілої ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_3 , вийшов з автомобіля, та достовірно знаючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, не реагуючи на вимогу неповнолітнього ОСОБА_13 не вчиняти кримінальне правопорушення, пішов до вказаного домоволодіння, де з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом відчинення дверей проник до сараю, звідки із дерев`яної клітки умисно, відкрито, повторно викрав одне порося вагою 25 кг, вартістю за 1 кг живої ваги 38,98 грн., загальною вартістю 974,50 грн. Після цього ОСОБА_6 помістив тварину на підлогу салону автомобіля біля місця пасажирів на задніх сидіннях та відвіз її до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Своїми умисними діями ОСОБА_6 відкрито викрав майна потерпілої ОСОБА_12 на суму 2398,88грн., завдавши їй майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином ОСОБА_6 скоїв злочини, передбачені ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення, та ч.3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок змінити та призначити йому більш м`яке покарання. Стверджує, що призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції, не в повній мірі, врахував пом`якшуючих обставин, зокрема його вік, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Зазначає, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого через його суворість. Вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе із застосуванням до нього ст. 69 КК України, з урахуванням цілого ряду пом`якшуючих обставин та даних про особу обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора та представника ювенальної превенції, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 186 КК України, відповідно.
А тому, подія злочинів, доведеність винуватості обвинуваченого у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_6 за ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 186 КК України, згідно з вимогами ч. 1 ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржувались.

Що стосується доводів сторони захисту про суворість призначеного покарання та необхідності застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не ґрунтуються на вимогах закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність інших обставин кримінального провадження, згідно вимог КК України, колегія суддів приходить до переконання про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, більш м`якого, ніж передбачено законом, як про це поставлено питання в апеляційній скарзі.
Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, як за кожний злочин окремо, так і відповідно до вимог ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочинів, його особу, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Зокрема, судом враховано те, що ОСОБА_6 раніше судимий за скоєння тяжкого злочину проти власності, на шлях виправлення не став, знову скоїв тяжкі злочини проти власності під час іспитового строку, встановленого попереднім вироком суду, перебуває на обліку в органах пробації, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 судом визнано - скоєння злочинів в неповнолітньому віці.
Разом з тим, судом враховано і обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, зокрема, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Крім того, місцевим судом враховано ставлення ОСОБА_6 до вчинених діянь, умови його життя та виховання.
За даними акту обстеження житлово-побутових умов, неповнолітній ОСОБА_6 проживає з матір`ю, братами і сестрами у тимчасово найманому будинку, умови проживання задовільні, є необхідні для проживання засоби.
Згідно довідки начальника відділу соціальної роботи центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шепетівської міської ради №01-06/20 від 18.01.2021 року ОСОБА_6 на обліку як особа, яка опинилась в складаних життєвих обставинах, не перебуває.
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про необґрунтованість висновку органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, оскільки такий суперечить вимогам ч. 3 ст. 78 КК України, згідно яких, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за сукупністю вироків. Вчинення ОСОБА_6 нових тяжких злочинів, під час іспитового строку, визначеного вироком суду, яким його засудженого за тяжкий злочин, свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства, ігнорування можливості виправлення протягом іспитового строку.
Таким чином, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, у мінімальних межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, із застосування положень ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, дотримався вимог статей 65 - 67 цього Кодексу.
Колегія суддів не убачає будь-яких законних підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого покарання (ст. 69 КК), а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення йому, покарання в межах санкцій інкримінованих злочинів, у виді позбавлення волі, на мінімальні строки.
Посилання захисника на неврахування судом віку ОСОБА_6 , визнання ним вини, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочинів, не дають підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому, оскільки визначене судом покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.
Як установлено в ході апеляційного розгляду, після засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 187 КК України, за розбійний напад, він в період відбування покарання, призначеного судом у виді позбавлення волі з іспитовим строком, на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність, вчинив ряд злочинів, які відносяться до тяжких, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів, а відтак підстав для застосування ст. 69 КК України, призначення йому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, колегія суддів не вбачає.
Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення, не встановлено.

Оскаржене судове рішення є законним, належним чином обґрунтованим та вмотивованим, тому вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2021 року щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_6 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.
Керуючись ст. 404, п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3