Справа № 720/1826/22
Провадження № 1-кп/720/180/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002572 від 25 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, із вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 16 вересня 2022 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вступив у попередню змову з невстановленою особою, з метою підробки офіційних документів, які стали би підставою для безперешкодного перетину ним Державного кордону України у воєнний час. В подальшому, діючи у групі за попередньою змовою, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, підробили офіційні документи, а саме: свідоцтво про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке нібито видане 26 червня 2015 року відділом РАГС LV-1539, м. Рига, Латвія; свідоцтво про народження доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке нібито видане 26 вересня 2019 року відділом РАЦС м. Рига, Латвія; свідоцтво про народження доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке нібито видане 26 вересня 2019 року відділом РАЦС м. Рига, Латвія; свідоцтво про народження сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке нібито видане 15 серпня 2021 року відділом РАЦС м. Рига, Латвія, після чого домовившись із невстановленою особою 22 серпня 2022 року перебуваючи в м. Новоселиця Чернівецької області, отримав вищевказані документи на відповідних бланках, із проставленими письмовими відмітками та рукописним текстом у них й наявними підписами від імені відповідних посадових осіб з підробленими печатками та здійсненим офіційним перекладом та нотаріальним засвідченням за грошову винагороду в сумі 500 доларів США крипто-валютою.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документу, який видається чи посвідчується установою, за кваліфікуючою ознакою вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, 25 серпня 2022 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на МПП «Порубне», яке розташовано в с. Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, де під час перетину Державного кордону України на виїзд та здійснення паспортного контролю, надав працівникам Державної прикордонної служби України, вказані завідомо підроблені офіційні документи свідоцтво про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке нібито видане 26 червня 2015 року відділом РАГС LV-1539, м. Рига, Латвія; свідоцтво про народження доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке нібито видане 26 вересня 2019 року відділом РАЦС м. Рига, Латвія; свідоцтво про народження доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке нібито видане 26 вересня 2019 року відділом РАЦС м. Рига, Латвія; свідоцтво про народження сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке нібито видане 15 серпня 2021 року відділом РАЦС м. Рига, Латвія.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
28 вересня 2022 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений. Так, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Сторони кримінального провадження із урахуванням того, що обвинувачений вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та активно спряв розкриттю кримінальних правопорушень, узгодили покарання обвинуваченого за вчинені кримінальні правопорушенні за ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України у виді штрафу.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, який є кримінальним проступком.
Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України.
При цьому, приймаючи до уваги, що обвинувачений вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, вину повністю визнав та у вчиненому щиро розкаявся, активно посприяв розкриттю кримінальних правопорушень, добровільно перерахував кошти на допомогу Української Армії, суд погоджується із узгодженою сторонами мірою покарання, визнає дані обставини винятковими та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 3 ст. 358 КК України не відповідає особі обвинуваченого, а вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нетяжкого злочину, у зв`язку із чим, керуючись ст. 69 ч. 1 КК України приходить до висновку про доцільність переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 358 ч. 3 КК України, а саме у виді штрафу, який є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
При цьому слід врахувати, що в матеріалах кримінального провадження наявні копії підроблених документів, оригінали яких зберігаються у виділеному кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 16 вересня 2022 року. Тому, вирішити їх долю у цьому провадженні суд не уповноважений.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28 вересня 2022 року про визнання винуватості між прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України і призначити йому покарання:
- за ст. 358 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;
- за ст. 358 ч. 4 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання по сукупності вказаних кримінальних правопорушень шляхом їх повного складання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1050 (одної тисячі п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17850 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
Копії підроблених свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження дітей, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити в справі.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення копії вироку.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1