Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/354/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2022 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2022 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, до арешту не працював,неодруженого; раніше судимого:
- 09.12.2008 Бердянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 315, ч.2 ст. 263, ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 частини всього особистого майна. Звільнений 18.04.2013 по відбуттю строку покарання;
- 25.03.2014 Бердянським міським судом Запорізької області за ч.1 ст. 190 КК України до сплати штрафу у розмірі 550 гривень;
- 24.06.2015 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 02 роки;
- 07.11.2018 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ст.75 КК України до 03 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 02 роки;
- по теперішній справі - 07.07.2020 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі,
відмовлено в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровоградаз клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання.

Судове рішення мотивовано тим, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за кримінальні правопорушення, до погашення або зняття судимості в період іспитового строку знову вчинив кримінальні правопорушення, за які його було засуджено до позбавлення волі. Не зважаючи на відбуття ОСОБА_8 більше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисні корисливі злочини, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, засуджений не має тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою районного суду засуджений ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу районного суду та ухвали нову ухвалу, якою задовольнити клопотання звільнивши його умовно достроково. Під час апеляційного розгляду дослідити матеріали особової справи, а саме: матеріали медичних довідок, індивідуальну програму реабілітації інваліда № 1854, довідку огляду соціальною експертною комісією № 1011935, медичну карту амбулаторного хворого № 110.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він є інвалідом та установі відбування покарання не має належних умов праці для інваліда. Також, у нього є порушення вестибулярного апарату, запаморочення, головні болі та втрата пам`яті. Вказане підтверджується матеріалами, доданими до апеляційної скарги.
А тому, він через стан свого здоров`я не міг працювати.
Апелянт акцентує увагу суду на те, що він за весь час відбування покарання порушень порядку не допускав, як в пасивній формі так і у відкритій.
Разом з тим, апелянт зазначає, що він намагається дотримувати зразкової поведінки, не грає в азартні ігри, не вживає алкоголь та наркотичні речовини.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, зазначала про стан здоров`я ОСОБА_8 а також відсутність порушень режиму відбування покарання та просила звільнити його умовно-достроково, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 протягом всього періоду відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

Зваживши усі вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, а тому суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 засуджений вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.07.2020 ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1, 4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 06 місяців.

З характеристики на засудженого ОСОБА_8 затвердженою начальником ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6», вбачається, що з 18.11.2019, за час відбування покарання порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не мав; в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» перебував з 18.11.2019 - за час перебування в установі порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 05.12.2019 відбував покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» - за час перебування в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не мав; з 16.03.2022 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» - під час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, заохочень не має.
При оцінці поведінки засудженого, суд відзначає, що стосовно скоєного злочину розкаюється, визнає себе винним по пред`явленому обвинуваченню в повному обсязі, погоджується із обставинами.
Міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою.
Правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом дотримується не завжди.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.
Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначення.
До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не сумлінно через особисту неорганізованість.
До виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально, перекладає їх виконання на інших засуджених.
Участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере.
Участь у роботі самодіяльних організацій не приймає, соціально корисну активність не проявляє.
Не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, так як не вбачає в цьому суспільної необхідності та особистої користі; засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.

Крім того, необхідно зазначити про те, що на комісіях ДУ «Охтирська (ВК№88), ставились питання: про заміну умов тримання ст. 101 КВК України та про заміну не відбутої частини строку покарання більш м`яким. Однак рішеннями комісії ОСОБА_8 відмовлено, як такому, що не став на шлях виправлення.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності починаючи з 2008 року за умисні злочини. А тому, на думку колегії суддів у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.
Більш того, до ОСОБА_8 засуджений вчинення злочину в період іспитового строку, що в свою чергу свідчить про те, що останній належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став.

Отже, колегія суддів погоджується з думкою районного суду що ОСОБА_8 не повністю довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_8 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання, а зміни в світогляді останнього не свідчать, що він не довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Більш того, враховуючи характеристику на ОСОБА_8 у якій останній безвідповідально відноситься до процесу свого виправлення, а також наявність у нього попередніх судимостей на думку колегії суддів, є висока вірогідність того, що він у разі застосування до нього умовно-дострокового звільнення знову вчинить нове кримінальне правопорушення.
Разом з тим, як вбачається з вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.07.2020 ОСОБА_8 не одружений, утриманців не має, на момент вчинення кримінального правопорушення суспіль-корисною працею не займався та офіційно не працював.
А тому, відсутні соціальні зв`язки, які вплинули на поведінку ОСОБА_8 з метою його виправлення.

Що стосується доводів ОСОБА_8 про його стан здоров`я, як підстава застосування умовно-дострокового звільнення, необхідно зазначити наступне.
Так дійсно під час перевірки матеріалів справи колегією суддів встановлено неналежний стан здоров`я ОСОБА_8 .
Більш того з вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.07.2020 вбачається, що ОСОБА_8 є інвалідом 3 групи.
В той же час наявність у ОСОБА_8 захворювань жодним чином не впливає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, призначене покарання та ступінь його вини. Крім того, процедура звільнення від покарання за хворобою передбачена ст.. 84 КК Укарїни.
Разом з тим, законодавцем передбачено підстави умовно-дострокове звільнення, а саме якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, навіть якщо не брати до уваги ставлення до праці засудженого
ОСОБА_8 , останній відповідно до наданої характеристики жодним чином не прагне доводити своє виправлення.
Враховуючи наведене колегія суддів залишає без задоволення доводи ОСОБА_8 про його стан здоров`я, як підстава застосування умовно-дострокового звільнення.

Доводи ОСОБА_8 про його зразкову поведінку є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються його характеристикою відповідно до якої останній: міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом дотримується не завжди; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не сумлінно через особисту неорганізованість; до виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально, перекладає їх виконання на інших засуджених; участь в організації виховних заходів та у роботі самодіяльних організацій не приймає, соціально корисну активність не проявляє.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2022 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2022 року, якою ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4