ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3652/21

07 квітня 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001136 від 08.11.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської обл., громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 25.07.2005 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 03.07.2008 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. В силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 року та остаточно засуджено до позбавлення волі строком на 5 років;

3) 24.12.2014 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців;

4) 17.08.2016 вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;

5) 15.01.2019 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч. 5 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 04.11.2021 близько 22.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, повторно, таємно, шляхом відкриття шибки кухонного вікна, проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , звідки здійснив крадіжку трьох чавунних батарей опалення загальною кількістю 37 секцій, ринкова вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-21/13316-ТВ від 17.11.2021 становить 2072,00 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

30.11.2021 між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; зобов`язується співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є заява про те, що вона не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
затвердити угоду про визнання винуватості від 30.11.2021 укладену між прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2402,68 грн.

Речові докази по справі: три чавунні батареї, загальною кількістю 37 секцій, які перебувають на зберіганні у приймальника пункту прийому металобрухту ФОП «Донець» по АДРЕСА_3 передати потерпілій ОСОБА_6 ; пару кросівок спортивного типу, які зберігаються в кімнаті речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ; два відрізки темної дактилоскопічної стрічки з відкопійованими двома слідами та аркуш паперу з наклеєними відрізками липкої стрічки з відкопійованим слідом структури матеріалу, які зберігаються в кімнаті речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1