Справа № 526/50/22
У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

21 березня 2022 року

Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000314 від 11 липня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 152, ч.5 ст. 152, п.9 та п. 10 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Шишацьким районним судом Полтавської області розглядається по суті кримінальне провадження № 0000314 від 11 липня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст. 152, ч.5 ст. 152, п.9 та п. 10 ч.2 ст. 115 КК України.

Чергове судове засідання у справі призначене на 13-00 год. 21 березня 2022 року. Натомість подальший розгляд справи по суті на разі є неможливим через ряд негативних обставин та обмежень, обумовлених актом збройної агресії Російської Федерації по відношенню до України.

12 березня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження на 60 днів строку тримання обвинуваченого під вартою, який збігає 24 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 14 березня 2022 року вирішено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 буде розглянуто головуючим суддею ОСОБА_1 одноособово відповідно до приписів абзацу 5 п. 20-5 Розділу ХІ (Перехідні Положення) КПК України.

Крім того участь обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішено забезпечити шляхом проведення відеоконференції з Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою мотивовано тим, що раніше існуючі ризики, яки стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та судового розгляду продовжують існувати й надалі та не втратили своєї актуальності. Зокрема, це ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу обвинуваченого на свідків та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене ним клопотання з наведених у ньому підстав. Вважає неможливим застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, навіть з огляду на запровадження в країні військового стану та бажання обвинуваченого стати до лав ЗС України чи інших збройних формувань.

Вказану позицію підтримав присутній в судовому засіданні представник потерпілої.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання вказуючи на відсутність наведених прокурором процесуальних ризиків з огляду на те, що обвинувачений співпрацює з судом, не має наміру переховуватись чи впливати на свідків.

Просив змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою та дати можливість добровільно вступити до лав Збройних Сил України чи інших органів оборони в зв`язку із запровадженим на території держави військовим станом.

Дана позиція обвинуваченого в повній мірі підтримана його захисником.

Розглядаючи питання продовження строку застосування запобіжного заходу, суд виходив з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до абзацу 5 п. 20-5 Розділу ХІ (Перехідні Положення) КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Статтею 176 КПК України визначено вичерпний перелік запобіжних заходів, починаючи від найбільш м`якого, яким є особисте зобов`язання та закінчуючи найбільш суворим запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання процесуальним ризикам, вичерпний перелік яких наводиться у п.п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Такими ризиками є спроби:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Гадяцького міськрайонного суду від 26 липня 2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого на стадії досудового розслідування неодноразово продовжувався. Даний запобіжний захід був обраний обвинуваченому і на стадії судового розгляду ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 24 січня 2022 року, строком до 24 березня 2022 року.

Підставою для обрання та продовження строку застосування даного запобіжного заходу слідчим суддею, а в подальшому й судом стала наявність обґрунтованих підстав вважати, що обвинувачений може ухилитись від органів досудового розслідування або суду з огляду на усвідомлення тяжкості покарання яке йому загрожує в разі визнання його винним, незаконно впливати на свідків, показання яких покладені в основу обвинувачення, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду вказані ризики в повній мірі продовжують існувати й надалі та не втратили своєї актуальності, натомість закінчити розгляд справи до закінчення строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу не виявляється можливим.

Так, судом не допитані свідки, показання яких покладені в основу обвинувачення. Разом з тим, з показань обвинуваченого судом встановлено, що частина свідків є його знайомими, а отже судом не виключається можливість обвинуваченого впливати на них задля зміни ними раніше наданих показань по справі.

Згідно наданих суду обвинуваченим показань та наявних в розпорядженні суду матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, що зможуть в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти наведеним прокурором процесуальним ризикам. Так, ОСОБА_4 є вдівцем, не має постійної офіційної роботи та власного житла. Його малолітнім дітям рішенням Гадяцької міської ради від 23 вересня 2021 року № 470 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та вони проживають разом з потерпілою. Ухвалою суду від 24 січня 2022 року дітей обвинуваченого визнано потерпілим у справі та від їх імені, законним представником до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Наразі значною мірою збільшився ризик переховування обвинуваченого від суду в разі його перебування на волі, що обумовлено актом збройної агресії Російської Федерації та, як наслідок, веденням активних бойових дій на окремих територіях країни, тимчасовою окупацією окремих регіонів, значним потоком біженців, які перетинають державний кордон за спрощеною процедурою тощо.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме вчинення декількох тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень протягом короткого проміжку часу, під час притягнення до кримінальної відповідальності, з метою помсти та приховування інших злочинів, тяжкість покарання яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, аж до довічного позбавлення волі, дії обвинуваченого після вчинення останнього інкримінованого йому правопорушення, що полягали у переховуванні від органів досудового розслідування, суд вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та не зможе в повній мірі запобігти процесуальним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу з метою забезпечення можливості вступу до лав ЗС України чи складу інших оборонних формувань на увагу суду не заслуговує. Так, обвинувачений раніше не проходив службу у складів ЗС України, а отже не набув необхідних для захисту країни вмінь та навичок. Таким чином, існуючі у даному кримінальному провадженні процесуальні ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу значною мірою перевищують ймовірну користь від залучення обвинуваченого до завдань із захисту держави від збройної агресії Російської Федерації.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на максимальний строк - 60 днів з дати винесення даної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Строк раніше обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, а саме до 19 травня 2022 року.

Датою закінчення дії даної ухвали є 19 травня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів з моменту її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий - суддя ОСОБА_1