ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/587/22 Справа № 202/1459/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000173 стосовно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Смоленськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286-1 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5
підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , строком на 60 діб, тобто до 16 год. 00 хв. 08 червня 2022 року, без визначення розміру застави.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами у їх сукупності.
Також слідчий суддя дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді переховування від органу досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину та покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим. Слідчим суддею враховано відомості про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, який працевлаштований, має матір літнього віку, проте проживає окремо від неї.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вважає, що висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки прокурор в клопотанні не навів доказів та не долучив їх до клопотання, які б свідчили про намагання ОСОБА_6 переховування та вчинення тиску на свідків. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для підозрюваного перетнути кордон держави, тим більше, що в період воєнного стану ОСОБА_6 це зробити неможливо з огляду на заборону на законодавчому рівні.
Зазначає, що слідчим суддею не прийняті до уваги доводи сторони захисту про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні саме злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України повідомлена безпідставно у зв`язку з тим, що вказана кваліфікація обумовлена виключно ознакою вчинення у стані алкогольного сп`яніння, що не доведено стороною обвинувачення об`єктивними доказами. Слідчий суддя взагалі не надав оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, які, на думку сторони захисту, мають ознаки штучного створення доказів.
Вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний має місце реєстрації та постійне місце проживання де постійно проживає тривалий час та які відомі органам досудового розслідування, після дорожньо-траспортної пригоди вчинив всі можливі дії спрямовані на зменшення негативних наслідків та їх уникнення, своєю присутністю та діями співпрацював з органами досудового розслідування, має матір, яка знаходиться вже в поважному віці та постійно потребує сторонньої допомоги в силу стану свого здоров`я. Також, в період воєнного стану, як водій, допомагав вивозити зеленими коридорами вимушено переміщених осіб з Маріуполя, проходив у 1987-1989 р.р. службу у збройних силах та підлягає мобілізації, раніше ні до кримінальної, ні до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень не притягувався.
В апеляційній скарзі захисник також зазначає про недопустимість доказів, у зв`язку з процесуальними порушеннями під час їх отримання, зокрема до матеріалів не долучені постанови про визначення групи слідчих та групи прокурорів, відсутність висновку судово-медичної експертизи трупу потерпілого, відсутні документи, які б підтверджували в якому порядку отриманий відеозапис з камер «Безпечне місто», а також про порушення ст.ст. 206, 278 КПК України, оскільки ОСОБА_6 був затриманий раніше ніж вказано в протоколі і порушено 24-годинний строк для вручення йому підозри.
Захисник в апеляційній скарзі також ставить питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі та свободою вільного пересування з метою надання можливості підозрюваному проходження військової служби за призовом під час третьої хвилі мобілізації, на особливий період та період воєнного стану, без проходження всієї процедури, передбаченої ст. 616 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.04.2022 року; протоколом огляду трупа від 10.04.2022 року, згідно з яким встановлено, що в КП «Нікопольська міська лікарня № 4» знаходиться труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколом затримання особи від 10.04.2022 року відповідно до якого ОСОБА_6 затриманий 10.04.2022 року о 16:00 годин, який складений та підписаний без зауважень затриманим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_10 та понятими. Під час затримання ОСОБА_6 пояснив, що на місці ДТП зупинився і чекав приїзду працівників поліції.
Обґрунтованість підозри також підтверджується протоколом огляду від 10 квітня 2022 року з якого слідує, що в ході огляду відеозапису, встановлено, що при відтворенні на відеограмі відображається відеозапис з камери зовнішнього спостереження локальної мережі «Безпечне місто», що розташовані на перехресті вул. Електрометалургів та вул. Некрасова в м. Нікополь. З вул. Некрасова на перехрестя с вул. Електрометалургів з правим поворот у бік вул. Героїв Чорнобиля виїжджає автомобіль «Chevrolet» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який займає середню смугу руху та далі рухається у напрямку пішохідного переходу, по якому починає перетинати проїжджу частину, справа наліво за напрямком його руху пішохід. Автомобіль «Chevrolet» реєстраційний номер НОМЕР_1 , починає зменшувати швидкість наближаючись до дорожньої розмітки пішохідного переходу та у цей час автомобіль «ВАЗ 21113» реєстраційний номер НОМЕР_2 , наближається до автомобіля «Chevrolet» реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись у крайній лівій сусідній смузі в попутному напрямку, не зменшує швидкість та не зупиняючись скоює наїзд на пішохода на пішохідному переході.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею, підозрюваний також не заперечував факт скоєння наїзду на пішохода, але вважав недоведеним, що смерть останнього настала саме через наїзд на пішохода.
Обставина, що водій ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 36 від 10.04.2022 року про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за допомогою застосування технічного приладу «Драгер» та результатом тесту 0,67 ‰.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Таким чином, доводи сторони захисту, які обмежуються в цій частині твердженням про необґрунтованість підозри, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження. Посилання захисника про відсутність доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , зокрема висновку судово-медичної експертизи про встановлення факту смерті потерпілого, а також стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки до клопотання слідчого долучені інші докази існування цих обставин, які є достатніми для обґрунтованої підозри та для попередньої кваліфікації підозрюваного за ч. 3 ст. 286-1 КК України.
В апеляційній скарзі захисник також зазначає про недопустимість доказів, у зв`язку з процесуальними порушеннями під час їх отримання, зокрема до матеріалів не долучені постанови про визначення групи слідчих та групи прокурорів, відсутні документи, які б підтверджували в якому порядку отриманий відеозапис з камер «Безпечне місто». Так дійсно такі документи не долучені до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, проте це не виключає їх існування в матеріалах кримінального провадження, з якими, як зазначає захисник, він ще не ознайомився.
При цьому, стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.
Доводи захисника про порушення ст. ст. 206, 278 КПК України, оскільки ОСОБА_6 був затриманий раніше ніж вказано в протоколі і порушено 24-годинний строк для вручення йому підозри, апеляційний суд в даному провадженні розцінює як необґрунтовані, оскільки відповідно до протоколу затримання час затримання ОСОБА_6 . 16:00 10 квітня 2022 року, який підписаний самим підозрюваним та його захисником без зауважень в тому числі і щодо часу фактичного затримання, а письмове повідомленні про підозру йому вручено 11 квітня 2022 року о 14:30, тобто в строк, передбачений ст. 278 КПК України. Будь-яких інших доказів в спростування цих обставин суду не надано, а час проведення медичного обстеження водія на стан сп`яніння не підтверджує, що ОСОБА_6 був затриманий.
Діяння, передбачене частиною 3 статті 286-1 КК України, як попередньої кваліфікації дій ОСОБА_6 , караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно останнього запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленими ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, існує зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику.
В той же час, слідчим суддею обґрунтовано не визнано існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, заявленого слідчим у клопотанні у виді вчинення інших кримінальних правопорушень або продовження вчинення злочину, який інкримінується.
Під час вирішення питання виду запобіжного заходу, слідчий суддя врахував дані про особу ОСОБА_6 , в тому числі й ті, на які захисник посилається в своїй апеляційній скарзі, зокрема, що підозрюваний працює водієм на ТОВ «Центр», має матір літнього віку, але проживає окремо від неї, неодружений, дітей на утриманні не має, раніше не судимий.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування є необхідним та доцільним.
Слідчим суддею належним чином виконані положення ч. 4 ст. 183 КПК України і прийнято рішення не визначати розмір застави, як альтернативний вид запобіжного заходу.
Захисник також ставить питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі та свободою вільного пересування з метою надання можливості підозрюваному проходження військової служби за призовом під час третьої хвилі мобілізації, на особливий період та період воєнного стану, проте такі вимоги апеляційної скарги є передчасними, оскільки процесуальний закон не передбачає такої можливості без проходження процедури, передбаченої ст. 616 КПК України та підтвердження відповідними доказами наявності обставин, передбачених в пп. 1, 2 ч. 1 цієї статті.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422, 616 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3