Провадження № 1-кп/742/187/22
Єдиний унікальний № 742/466/22
ВИРОК
іменем України
25 серпня 2022 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000883 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Стіжківске міста Шахтарська Донецької області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , одруженого, зі слів маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, освіта середня спеціальна, працюючого водієм у ПП «Дніпроагромаш», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
У С Т А Н О В И В :
28 серпня 2021 року близько 17 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, обхопивши своєю правою рукою мізинець лівої руки потерпілого ОСОБА_5 , спричинив тиск та шляхом крученого руху спричинив ОСОБА_5 закритий перелом основної фаланги п`ятого пальця лівої кисті, що відповідно до висновку експерта №205 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, не визнав та надав показання, що 28 серпня 2021 року перебуваючи на території загального користування (подвір?ї) багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 розпивав алкогольні напої. Також разом з ним на території подвіря, без повідка, гуляв його пес породи йоркширський тер?єр. В той час коли на подвір?я зайшов потерпілий ОСОБА_5 , пес кинувся до нього з лаєм. Потерпілий попросив забрати пса, проте продовжував іти не зупиняючись. Коли на прохання обвинуваченого син підбіг та нагнувся для того, щоб забрати собаку, потерпілий завдав удару ногою по собаці, від якого вона відлетіла на декілька метрів. В результаті чого відбулась сварка між потерпілим та його дружиною, в цей час обвинувачений стояв обличчям до потерпілого, а між ними була дружина обвинуваченого. Помітивши, що потерпілий підняв ліву руку намагаючись ударити його дружину, обвинувачений схватив потерпілого за руку, в результаті чого пальці їхніх рук зімкнулись. Потерпілий намагався витягнути свою руку із «замка», і в цей час щось хруснуло. Заявлений цивільний позов визнав частково.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що 28 серпня 2021 року о 18 год. повертаючись з роботи разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , заїхали до матері ОСОБА_11 , яка проживає по АДРЕСА_3 , для того щоб занести будівельні інструменти в сарай. Взявши з автомобіля два чемодани з інструментами в дві руки він направився за ОСОБА_12 в двір, а ОСОБА_13 залишився в автомобілі. Зайшовши на подвіря, потерпілий помітив, що з правої сторони в альтанці сиділа компанія, яка щось святкувала. Проходячи повз них, на нього почав нападати їхній пес, він зупинився і зробив зауваження, щоб забрали собаку, проте реакції ніякої не було. Потерпілий спробував зробити декілька кроків, але пес стрибав та хватав за штани, на що потерпілий намагався не реагувати, і ще раз зробив зауваження, але реакції не було. В цей момент потерпілий зупинився, а пес схватив його за ногу. Так як руки у потерпілого були зайняті, то він інстинктивно відштовхнув пса, після чого обвинувачений встав із-за столу наближаючись до потерпілого, почав виражатися нецензурною лайкою та погрожувати розправою. Потерпілий поставив чемодани з інструментом на землю, після чого виникла словесна перепалка. В цей час до потерпілого підбігла дружина обвинуваченого, яка мабуть намагалась подряпати йому обличчя, вона «вклинилась» між ними з правої сторони від нього, але для того щоб жінка не отримала тілесних ушкоджень, потерпілий лівою рукою, намагався подвинути її в бік. Проте, обвинувачений, який стояв навпроти, схватив його за мізинець лівої руки своєю правою рукою та здійснивши сильний тиск, спричинив перелом мізинця. В цей момент потерпілий відскочив і відразу викликав швидку та поліцію.
Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомив, що в серпні 2021 року після робочого дня приїхав разом із потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_14 до його матері розвантажити інструмент. Потерпілий разом з ОСОБА_14 пішов з інструментом у двір, а він залишився в машині. Почувши гавкіт собаки повернувся та побачив, що ОСОБА_5 з обвинуваченим почали спілкуватись, після чого зчепились. В цей час підбігла якась жінка, яка підійшовши до потерпілого почала хапати його за футболку. ОСОБА_5 рефлекторно відштовхнув її, а обвинувачений в цей час схопив його за ліву руку та вивернув, в результаті чого стався перелом. Далі потерпілий та обвинувачений зайшли за угол будівлі, а він залишився сидіти в машині, тому більше нічого не бачив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив, що в серпні 2021 року після робочого дня привіз з ОСОБА_5 та ОСОБА_15 до своєї матері інструменти, які зберігає в її сараї. ОСОБА_5 взявши частину інструментів пішов у двір, а він взявши іншу частину інструментів, приблизно через хвилину, зайшов у двір. В цей час у дворі вже була сварка (спілкування в підвищеному тоні) між потерпілим та обвинуваченим. ОСОБА_7 погрожував, вів себе агресивно та нецензурно виражався, його дружина сиділа на лавочці та словесно підтримувала обвинуваченого. Підійшовши до них попросив їх розійтись, але реакції не було, відніс інструменти до сараю та зайшов до матері в квартиру взяти ключі від сараю. Його не було близько 3-4 хвилин. Коли вийшов то побачив, як жінка відштовхує ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 уже стояв з викрученим пальцем. Після чого викликали поліцію та приїхала швидка допомога.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 дала показання, що наприкінці серпня 2021 року, у них було свято, її чоловік ОСОБА_7 повернувся з відрядження, тому вони сиділи із сім`єю у дворі будинку. В цей час на подвір`я зайшов незнайомий чоловік ( ОСОБА_5 ), а їхній пес почав на нього гавкати. ОСОБА_7 сказав ОСОБА_5 : «почекайте будь ласка, син зараз забере собаку». Як тільки син підійшов, потерпілий штовхнув собаку, що та відлетіла. Їхній син злякався, тому вона встала з лавочки та почала виштовхувати незнайомого чоловіка з двору. Потерпілий почав ображати їх, висловлювався нецензурною лайкою, та хотів її ударити, але її чоловік встав та перехватив його руку, після чого потерпілий закричав. Викликав поліцію, почав фотографувати їхніх неповнолітніх дітей без дозволу, приїхала швидка. Спочатку розбирались з ним, а потім з ними.
Відповідаючи на уточнюючі запитання повідомила про те, що вона стояла лівою стороною до проїжджої частини вул. Ю.Коптєва, обличчям до неї стояв потерпілий, а позаду неї стояв її чоловік. У обвинуваченого та потерпілого під час перехвату обвинуваченим правової руки потерпілого, якою він хотів дати ляпаса їй по обличчю, схрестились пальці, після чого обвинувачений перший опустив руку (хрускіт не чула) та вони відійшли, за мізинець обвинувачений потерпілого не хапав. Також повідомила, що їй було нанесено тілесні ушкодження у вигляді одного ляпасу по обличчю (долонею, але лівої чи правої руки не памятає), який вона отримала від потерпілого. Після чого повідомила, що рукою потерпілого, яку намагався зупинити її чоловік та якою замахувався потерпілий - була ліва, просто показує вона правою. Проте, відразу після цього підтвердила, що рука потерпілого, яку намагався зупинити її чоловік та якою замахувався потерпілий - була правою. Вважає, що зі сторони проїжджої частини свідків взагалі не було, бо вони стояли за рогом будинку, за клумбою.
Крім того повідомила, про те, що у потерпілого не було інструментів, а в руках він тримав ключі від машини, які постійно крутив.
З приводу собаки пояснила, що пес є маленьким, раніше нікого не кусав, максимум може схопити за штани.
Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.
Аналізуючи всі показання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що всі вони хоча й містять заперечення умисного завдання потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, проте не дозволяють суду взяти їх за основу правдивого пояснення ним подій, оскільки, спростовуються матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні фактичними обставинам.
Суд, на виконання вимог ст.22 КПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу та свободу в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Проте, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Крім показів допитаних у суді обвинуваченого, потерпілого, свідків, вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2021 року до чергової частини Прилуцького ВП ГУНП надійшла заява ОСОБА_5 про нанесення йому невідомою особою тілесних ушкоджень, а саме зламано фалангу пальця. Вказані обставини стали підставою для внесення 29 серпня 2021 року відомостей до ЄРДР за №0000883 та початку досудового розслідування СВ Прилуцьким ВП ГУНП за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Як вбачається з висновку експерта №205 від 07 вересня 2021 року, при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 було виявлено закритий перелом основної фаланги п`ятого пальця лівої кисті. Закритий характер перелому та його рентгенологічна картина, вказують на те, що він міг у творитися в результаті ротації («кручення») пальця до зовні. Дані наданої медичної документації та рентгенологічна картина вказують на те, що виявлений перелом утворився за обставин викладених в описовій частині постанови (28 серпня 2021 року). Виявлений у ОСОБА_5 закритий перелом основної фаланги п`ятого пальця лівої кисті, відповідно до пп.2.2.1а, 2.2.1 в, 2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я.
Як вбачається з висновку експерта №9 (додатковий до висновку експерта №205 від 07 вересня 2021 року -29 вересня 2021 року) від 20 січня 2022 року, у ОСОБА_5 було виявлено закритий перелом основної фаланги п`ятого пальця лівої кисті. Закритий характер перелому та його рентгенологічна картина, вказують на те, що він міг утворитися в результаті ротації («кручення») пальця до зовні. Характер перелому у ОСОБА_5 та його рентгенологічна картина, вказують на те, що він міг утворитися в результаті ротації («кручення») пальця до зовні, що не суперечить можливості його утворення за обставин, які вказані в «Протоколі допиту потерпілого» за участю ОСОБА_5 від 22.11.2021 та в «Протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого» за участю Мозгового від 13.12.2021. Характер перелому у ОСОБА_5 та його рентгенологічна картина, вказують на те, що він міг утворитися в результаті ротації («кручення») пальця до зовні, що не суперечить можливості його утворення за обставин, які вказані в «Протоколі допиту підозрюваного» за участю ОСОБА_7 від 28 грудня 2021 року та в «Протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного» за участю ОСОБА_7 від 28 грудня 2021 року.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13 грудня 2021 року та оглянутого відеозапису, потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що між ним та ОСОБА_7 на момент конфлікту перебувала дружина останнього. Мозговий спробував посунути жінку дотиком до її плеча своєю лівою рукою. При цьому потерпілий повернув кисть своєї лівої руки долонею назовні в напрямку жінки. У момент коли рука ОСОБА_5 зависла в повітрі в спробі здійснити вказаний дотик, ОСОБА_7 , який стояв у положенні обличчя до потерпілого, обхопив кистю своєї правої руки мізинець лівої руки потерпілого (положення рук-долонею до долоні). Тримаючи мізинець потерпілого ОСОБА_7 змістив ліву руку потерпілого всередину, в область між їхніми тілами, крутонувши таким чином мізинець. Внаслідок тиску на мізинець та раптового болю потерпілий звільнив свою ліву руку з правої руки ОСОБА_7 .
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 28 грудня 2021 року та оглянутого відеозапису, ОСОБА_7 пояснив, що 28 серпня 2021 року під час конфлікту із ОСОБА_5 перебував у положенні стоячи обличчям до ОСОБА_5 між ними перебувала дружина ОСОБА_7 в положенні стоячи обличчям до ОСОБА_5 . В певний момент ОСОБА_5 замахнувся своєю лівою рукою на його дружину, після чого ОСОБА_7 схопив своєю правою рукою ліву руку ОСОБА_5 , внаслідок чого їхні пальці схрестилися, після чого ОСОБА_5 почав висмикувати свою руку з проворотом назовні в свою строну, після чого їхні руки розщепилися.
Суд, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, в тому числі і надані ними під час слідчих експериментів, а також показання свідків, з урахуванням висновків судово-медичної експертизи, а також інших досліджених письмових доказів, приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та покладає їх в основу обвинувального вироку.
Підстав для обмови обвинуваченого ОСОБА_7 як потерпілим, так і допитаними в судовому засіданні свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_14 не встановлено. Жодних спростувань з цього приводу обвинуваченим не надано.
До показів свідка ОСОБА_16 слід відноситись критично, оскільки будучи дружиною обвинуваченого, вона є зацікавленою в розгляді даної справи задля уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та її покази не узгоджуються з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами та надавались з метою заплутати судовий розгляд.
Показання обвинуваченого щодо перебування його в стані самооборони та захисту дружини від протиправних дій потерпілого, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли і, на думку суду, вони зумовлені спробою уникнути кримінальної відповідальності.
За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Посилання захисника обвинуваченого та обвинуваченого на необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого саме за ст.128 КК України є безпідставним з огляду на наступне.
Згідно з диспозицією ч.1 ст. 122 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ч.1 ст.122 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Злочин є умисним, а з суб`єктивної сторони-умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти зазначену шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст.24 КК України).
Необережне тілесне ушкодження (ст.128 КК) характеризується такими ж елементами об`єктивної сторони, а суб`єктивна сторона проявляється в необережній формі вини у виді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, визначення яких міститься в ст. 25КК.
Приймаючи рішення про спрямованість умислу ОСОБА_7 , суд враховує характер даних тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , обставин їх заподіяння, взаємостосунків винуватого з потерпілим, які передували до злочину та самих дій обвинуваченого під час вчинення злочину.
Суд приходить до висновку, що за таких фактичних обставин, дії ОСОБА_7 відносно потерпілого носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками існував прямий причинний зв`язок, а самі наслідки у виді середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень були спричинені потерпілому в той момент, коли винний, докладаючи певних зусиль, завдав ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді закритого перелому основної фаланги п`ятого пальця лівої кисті. Раптовість та спрямованість дій обвинуваченого свідчать про те, що ОСОБА_7 об`єктивно усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку - за умисне заподіяння ОСОБА_5 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Обставин, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд також враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання та роботи зарекомендував себе з позитивної сторони, згідно довідки психо-неврологічного відділення поліклініки КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не звертався, одруженого, зі слів маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого, раніше не судимого, згідно досудової доповіді вбачається, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі при умові здійснення просвітницько-профілактичних заходів по розвитку навичок управління гнівом, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції статті, при цьому суд вважає, можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 в якому останній просить стягнути з ОСОБА_7 на його корить в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8 600 грн. (3600 грн. -лікування, 5000 грн.-витрати на відрядження до м.Києва, м.Чернігова), моральної шкоди 25 000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.129, абз.7 п.2 ч.3 ст.374 КПК України при ухваленні обвинувального вироку, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.
Щодо позовних вимог, про стягнення матеріальних збитків, які полягають у витратах потерпілого на лікування, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки з долученої до матеріалів справи копії квитанції (а.с.33) не можливо встановити, що саме на лікування ОСОБА_5 витрачено кошти в розмірі 3600 грн., адже призначення платежу зазначено як «благодійна допомога». Належним та допустимим доказом, щодо понесених витрат на придбання засобів лікування є призначення лікаря та чеки на придбання лікувальних засобів. Натомість, позивачем не надано суду доказів призначення лікарем та зазначення в чеках лікувальних засобів, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.
Як і не надано доказів витрат потерпілого на заявлену позивачем суму в розмірі 5000 грн.
Оцінюючи вимоги щодо заявленого ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_7 , шкодою, яка заподіяна здоров`ю потерпілого у виді середньої тяжкості тілесного ушкодження, в результаті яких потерпілому завдано моральних та душевних страждань, що негативно вплинуло на його звичайний спосіб життя, характер та обсяг фізичних страждань потерпілого, морально-психологічні хвилювання у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок яких ОСОБА_5 звертався до медичного закладу для лікування, внаслідок чого не міг займатися своїми звичними справами.
Вищевказані обставини свідчать про завдання кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 моральної шкоди, а тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості та співмірності завданої моральної шкоди потерпілому та приймаючи до уваги, що здоров`ю потерпілого було заподіяно шкоду, він зазнав фізичного болю та страждань, витрачав час і зусилля для відновлення попереднього стану свого здоров`я, вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди у сумі 4000 гривень, який відповідає принципу моральності, співмірності та достатності.
Відповідно п. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу враховано до складу процесуальних витрат.
Частина 2 ст. 120 КПК України відносить витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого до витрат на правову допомогу.
Положеннями ст. 119 КПК України суду надано право враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд, згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
На обґрунтування вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу потерпілому надано договір №12/12 про надання правничої допомоги від 12 грудня 2021 року із адвокатом ОСОБА_6 , додаток №1 до Договору №12/12 про надання правничої допомоги від 12 грудня 2021 року, акти здачі-прийому виконаних робіт №12/1 від 13.12.2021, №12/2 від 20.12.2021, №12/3 від 31.12.2021, №12/4 від 31.01.2022, розрахунок суми від 31.01.2022 та квитанції до прибуткового касового ордера, відповідно до яких витрати на правничу допомогу становлять 10 000 гривень за надання правової допомоги (а.с.19-30).
Враховуючи, що стороною захисту не надано суду доказів та не висловлювалося заперечень щодо не співмірності судових витрат та з урахуванням, що досудове слідство та судовий розгляд даного кримінального провадження тривав близько року, то на переконання суду витрати на правничу допомогу, які понесені потерпілим є співмірними і підлягають стягненню з обвинуваченого.
Процесуальні витрати та речові докази, по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України засудженого зобов?язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 4000 (чотири тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень в рахунок витрат понесених на правничу допомогою.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_7 - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору та потерпілому.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА