Справа № 463/2408/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/448/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Генерального директора ТОВ «Термінал Карпати» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 р. про накладення арешту на майно,

з участю адвоката ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року задоволено клопотання заступника начальника другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 .
Накладено арешт на грошові кошти ТОВ «ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ» , які знаходяться на рахунках ТОВ «ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ» чи будуть зараховані на них, із забороною здійснення видаткових операцій за такими банківськими рахунками: НОМЕР_1 , який відкритий 16.10.2015 у Філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» (МФО 312356), валюта українська гривня; НОМЕР_2 , який відкритий 23.11.2012 у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 380805), валюта українська гривня; НОМЕР_3 , відкритий 23.11.2012 у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 380805), валюта українська гривня; НОМЕР_4 , який відкритий 23.11.2012 у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 380805), валюта долар США; НОМЕР_5 , який відкритий 23.11.2012 у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (МФО 380805), валюта ЄВРО; НОМЕР_6 , який відкритий 05.10.2020 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), валюта українська гривня.
Накладено арешт на майно, що належить ТОВ «ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ» , із забороною права відчуження, розпорядження, користування:
- транспортний засіб марки «ГАЗ 330232-757», державний номерний знак НОМЕР_7 , № шасі НОМЕР_8 , № кузову НОМЕР_9 ;
- транспортний засіб марки «RENAULT SANDERO», державний номерний знак НОМЕР_10 , № кузову НОМЕР_11
- транспортний засіб марки «SKODA OCTAVIA A7», державний номерний знак НОМЕР_12 , № кузову НОМЕР_13
- транспортний засіб марки «ГАЗ 33021», державний номерний знак НОМЕР_14 , № шасі НОМЕР_15 , № кузову НОМЕР_16 ;
- транспортний засіб марки «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_17 , № кузову НОМЕР_18
- транспортний засіб марки «CHEVROLET LАСЕТТІ NF», державний номерний знак НОМЕР_19 , № кузову НОМЕР_20
- транспортний засіб марки «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_21 , № кузову НОМЕР_22
- транспортний засіб марки «NISSAN МURАNО 3.5», державний номерний знак НОМЕР_23 , № кузову НОМЕР_24 ;
Накладено арешт на майно, що належить ТОВ «ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ» , із забороною права відчуження, розпорядження:
- об`єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський р., с. Свобода, вулиця Терешкової (вулиця Виноградна), будинок 62/А;
- об`єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський район, смт. Батьово, вулиця Свободянська, будинок 3;
- об`єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: Закарпатська обл., м. Чоп, площа Європейська, будинок 1;
Накладено арешт на корпоративні права та статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ» , який складає 4 343 170, 50 грн., що належить нерезиденту «СКАТ ІНТЕРНАЦІОНАЛЕ CПЕДІЦІОНС» (адреса засновника: Австрія, 1040, Відень, Аргентініенштрасе, 29/1 OG), розмір внеску до статутного фонду: 3 040 219,35 грн, частка - 70,0000% та нерезиденту «ТЕРМІНАЛ ХОЛДІНГ» (адреса засновника: Ліхтенштейн, 9493, Маурен), розмір внеску до статутного фонду: 1 302 951,15 грн, частка 30,0000%,із забороною права на відчуження, розпорядження корпоративними правами.
Заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 03334807) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно корпоративних прав та статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ`, що належать:
- «СКАТ ІНТЕРНАЦІОНАЛЕ CПЕДІЦІОНС» (адреса засновника: Австрія, 1040, Відень, Аргентініенштрасе, 29/1 OG), розмір внеску до статутного фонду: 3 040 219,35 грн, частка - 70,0000%;
- «ТЕРМІНАЛ ХОЛДІНГ» (адреса засновника: Ліхтенштейн, 9493, Маурен), розмір внеску до статутного фонду: 1 302 951,15 грн, частка 30,0000%.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зокрема, вказав, що оскільки прокурором наведено обставини, які дають достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні майно, яке постановою слідчого від 09.05.2022 визнано речовими доказами, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, так як може бути використане як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.
На дану ухвалу слідчого судді Генеральний директор ТОВ «Термінал Карпати» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Просить поновити, пропущений з поважних причин, строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 10.05.2022 у справі №463/2408/22 та відкрити апеляційне провадження. Скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 10.05.2022 у справі №463/2408/22. Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання Заступника начальника другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів ДБР Департаменту організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів ДБР, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженням Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000160 від 04.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.110-2, ч.3 ст.436-2 КК України, про арешт майна 'ГОВ "ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ" (код за ЄДРІІОУ 3001 5807) відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що 23 травня 2022 року за клопотанням Товариства, уповноваженими представниками ознайомлено з матеріалами справи №463/2408/22, провадження 1-кс/463/2184/22 та отримано повний текст оскаржуваної ухвали. Враховуючи викладене, ТОВ "ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ" було позбавлене можливості скористатись своїм правом на оскарження ухвали про арешт майна від 10 травня 2022 року в справі №463/2408/22 у термін, визначений п.3 ч.2 ст. 395 КПК України.
Звертає увагу, що ТОВ "ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ" (код за ) не було проінформовано про розгляд клопотання Личаківським районним судом м.Львова клопотання про арешт майна товариства та прийняте рішення.
Стороною обвинувачення до цього часу не надано ТОВ "ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ" ухвалу про арешт майна. Про ухвалене рішення товариству стало відомо у зв`язку з арештом його рахунків.
За таких обставин має місце грубе порушення прав ТОВ "ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ" у кримінальному процесі. ТОВ "ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ" не було чітко і своєчасно повідомлене про права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, передбачені КПК України.
ТОВ "ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ" було повністю позбавлене можливості прийняти участь у судовому розгляді, збирати і подавати слідчому та слідчому судді докази щодо безпідставності арешту майна, одержувати копії процесуальних документів (зокрема клопотання про арешт та ухвали), оскаржувати дії сторони обвинувачення, а також слідчого судді у порядку, встановленому КПК України.
Наголошує, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч.4 ст.173 КПК України).
Підкреслює, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал Карпати" є одним з провідних підприємств в Закарпатській області по перевантаженню вантажів, які перевозяться залізничним транспортом із країн Західної Європи (колія 1435мм) в країни СНД (колія 1520мм). Підприємство працює на даному ринку надання послуг з перевантаження вантажів з 1998 року.
Діючими клієнтами є такі визначальні для економіки України підприємства.
Склади, виробничі приміщення і площі використовуються для потреб Закарпатської військової адміністрації, а саме: прийому, зберігання, відправки, гуманітарних вантажів «борошна» і «гороху».
Підприємство, єдине в регіоні, ліцензоване для роботи з органічними зерновими і здійснює повний комплекс послуг із забезпечення доставки таких товарів на експорт з України.
Розпочато роботу по організації доставки залізницею на експорт соняшникової олії. Вже відбувається перевантаження контейнерів з олією і досягнуто попередні домовленості про можливість розгортання на виробничих ділянках підприємства мобільного обладнання для здійснення переливу даного продукту із / у залізничні цистерни з різною шириною колії.
На завершальній стадії виготовлення обладнання для можливості переливу світлих нафтопродуктів, що дозволить збільшити наявну пропускну спроможність залізничної інфраструктури задля забезпечення потреб держави у дизельному паливі і бензині. Досягнення вказаних домовленостей дозволить забезпечити надходження в Україну значної кількості паливно-мастильних матеріалів, які так необхідні для сприяння посилення обороноздатності нашої країни.
Стверджує, що господарська діяльність товариства повністю зупинена унаслідок ухвалення незаконного рішення про арешт майна, прийнятого усупереч вимог ч.4 ст.173 КПК України.
Зазначає, що застосований ухвалою суду арешт майна суттєво позначився на інтересах нерезидентів - засновників товариства: "СКАТ ІНТЕРНАЦІОНАЛЕ СПЕДІЦІОНС" (адреса засновника: Австрія, 1040. Відень. Аргентініенштрасе. 29/1 OG) та "ТЕРМІНАЛ ХОЛДІНГ" (адреса засновника: Ліхтенштейн, 9493, Маурен), корпоративні права яких також обмежено.
На думку апелянта, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 10 травня 2022 року в справі №463/2408/22, в порушення ч.4 ст.173 КПК України застосовано такий спосіб арешту майна, який призвів до повного зупинення правомірної підприємницької діяльності ТОВ ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ", суттєво позначився на інтересах працівників товариства, його засновників та ділових партнерів.

На дану апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_9 подав заперечення.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце його проведення, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Враховуючи обмежені терміни розгляду даної категорії справ, неодноразове відкладення розгляду за заявами учасників кримінального провадження, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, про те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зважаючи на положення ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення розгляду справи у відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.
Так, згідно з клопотанням, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000160 від 04.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.
Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000160, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.
Окрім того, колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Що стосується тверджень сторони захисту про недоведеність доводів клопотання доказами, то такі не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. На підтвердження заявлених у клопотанні даних, прокурором долучено копії матеріалів кримінально провадження.
Не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження сторони захисту про невідповідність прийнятого слідчим суддею рішення практиці Європейського суду з прав людини.
Так, ЄСПЛ своїми рішеннями неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На переконання апеляційного суду, слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власника майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Крім того, накладення арешту на майно вданому випадку, не припиняє права власності на них, а лише тимчасово обмежує таке право, на даному етапі досудового розслідування.
Доводів про те, що обмеження права власності, спричинені застосуванням вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, не співрозмірні завданням кримінального провадження суду не надано.
Щодо покликань апелянтів на необгрунтування накладення арешту на рахунки з грошовими коштами, щодо неможливості підприємством, у зв`язку з цим виплачувати заробітну плату, то суду не надано доказів про суми нарахованої заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації застрахованих осіб та суми перерахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, загальної суми нарахованої заробітної плати, винагороди за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги в зв`язку з вагітністю та пологами, які були нараховані та невиплачені працівникам і підлягають виплаті.
Суду не надано підтверджень, яка саме сума є необхідною та достатньою для виконання ТОВ «ТЕРМІНАЛ КАРПАТИ» своїх зобов`язань по платі праці працівникам та сплати податків.
Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-174, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Генерального директора ТОВ «Термінал Карпати» ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000160 від 04 квітня 2022 року без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4