Справа № 216/1263/22
Провадження № 1-кс/216/522/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2022 року м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Слідчий суддя Центрально-Міського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволені скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2022 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Свою скаргу скаржник обґрунтовує тим, що він надав заяву від 03.03.2022 року до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області в порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. с. 146, 146-1 КК України щодо викрадення дружиною ОСОБА_4 спільних малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких дружина без дозволу заявника вивезла до республіки Польща.
Однак звернення до органу досудового розслідування не дало позитивного результату і кримінальне провадження відкрито не було. Вважає, що оскільки відомості до ЄРДР по вказаній його заяві, Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені не були безпідставно, то такі дії є незаконними. Тому просить зобов`язати посадових осіб Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР по його заяві.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.
Представник Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю, у зв`язку з зайнятістю у службових справах. 21.04.2022 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на скаргу від слідчого відділу Криворізького РУП, згідно яких у задоволенні скарги просили відмовити, посилаючись на її безпідставність, оскільки висвітлені у заяві від 03.03.2022 року дані не містять об"єктивних фактів, що б свідчили про ознаки кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 146, 146-1 КК України, оскільки скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню, у зв"язку з відсутністю ознак кримінальних правопорушень, а зазначені факти носять цивільно-правовий характер та мають розглядатися у порядку цивільно-правового судочинства.
Дослідивши матеріали скарги та заслухавши думку скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 03 березня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення його дружиною ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 146, 146-1КК України та об`явлення його малолітніх дітей та дружини у всеукраїнський та міжнародний розшук, яку разом з дітьми вивезла до Польщі невідома особа під час оголошення військового стану.
Заява була отримана Криворізьким РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яку зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України Криворізького РУП № 398, що підтверджується письмовими запереченнями на скаргу від 21.04.2022 року долученими до матеріалів скарги.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Згідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.
Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
У заяві про вчинення кримінального правопорушення від 03.03.2022 року скаржникм ОСОБА_3 зазначено, що він клопоче перед Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області про відкриття кримінального провадження за вказаною заявою та просить внести відомості до ЄРДР про скоєння кримінальних правопорушень передбачених за ст. ст. 146, 146-1 КК України дружиною ОСОБА_4 та просить розпочати досудове розслідування та притягнути останню до кримінальної відповідальності за фактом незаконного позбавлення волі (викрадення людини) та насильницьке зникнення. Пояснюючи це тим, що своїми діями дружина ОСОБА_4 викрала спільних малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та без дозволу заявника вивезла їх до республіки Польща, що також вбачається з додаткових пояснень скаржника від 03.05.2022 року долучених до матеріалів скарги.
Згідно письмових заперечень наданих представником Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області вбачається, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області раніше неодноразово розглядалися повідомлення ОСОБА_3 з приводу сварок з дружиною ОСОБА_4 , з якою скаржник перебуває в стані розлучення, щодо небажання останньої давати бачитися батьку з дітьми. Однак в зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, зазначені матеріали за повідомленням ОСОБА_3 не вносилися та були розглянуті поліцейськими сектору превенції Криворізького РУП ГНП в Дніпропетровської області.
Скаржник в своєї скарзі наголошує на тому, що в нього є всі підстави вважати, що його дружина та їхні спільні діти були викрадені або введенні в оману для послідуючого вивезення за межі України з подальшою експлуатацією, в підтвердження чого надає переписку з вайберу невідомих чоловіків, з якої взагалі неможливо встановити абонентів зв`язку.
Так, відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97). Таким чином, твердження скарги є несумісною ratione materiae з положеннями Конвенції і підлягає відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.
Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Нормами кримінально-процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя відмічає, що з 24.02.2022 року, на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан.
Доводи викладені у скарзі ОСОБА_3 щодо неправомірного виїзду його дружини з малолітніми дітьми за кордон в період воєнного стану не є підставою для внесення відомостей щодо дружини до ЄРДР за ст. ст. 146, 146-1 КК України, оскільки зазначені останнім факти носять цивільно-правовий характер та мають вирішуватися у порядку цивільно-правового судочинства.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що так як на теперішній час воєнний стан в Україні триває, тому є передчасним звернення заявника ОСОБА_3 з приводу розслідування злочину за фактом незаконного позбавлення волі (викрадення людини) та насильницьке зникнення, тому скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення прокурора про відмову в задоволені скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Повний текст ухвали складений та оголошений 13 травня 2022 року о 14.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1