Справа № 373/1702/22
Номер провадження 1-кс/373/336/22
УХВАЛА
про арешт майна

07 жовтня 2022 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1
за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, ЄРДР №0000208 від 05.10.2022 за ч.4 ст. 358 КК України,
встановив:
06.10.2022 до суду надійшло клопотання прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому він просив накласти арешт на посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 26.07.2011 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для заборони власнику та іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім як для проведення слідчих дій в даному кримінальному провадженні.
Власник документа ОСОБА_4 в судове засідання на розгляд клопотання про арешт майна не звився.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання пояснив та надав докази того, що 05.10.2022, близько 11:30 год на 82 км автодороги Київ-Харків М03 поблизу с. Семенівка Бориспільського району Київської області інспектором поліції БПП м. Бориспіль УПП в Київській області під час перевірки документів у водія транспортного засобу марки Газ 2705, д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_4 останнім було надано посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 26.07.2011, що видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_4 з явними ознаками підробки.
На відпрацювання повідомлення працівників поліції про дану подію, що надійшло на лінію «102», невідкладно 05.10.2022 дізнавач СД ВП №1 Бориспільського РУПГУНП в Київській області ОСОБА_5 в порядку ч.3 ст. 214 КПК України провів невідкладний огляд місця події та за даними реєстрів Національної поліції України виявив, що посвідчення водія Серії НОМЕР_1 було видане в інший час та на іншу особу. А тому надане ОСОБА_4 посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 26.07.2011, що видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві вилучене на місці події в якості речового доказу.
За даним фактом дізнавачем СД ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області 05.10.2022 внесені відомості до ЄРДР за №0000208 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.
Вилучене на місці події 05.10.2022 посвідченні водія Серії НОМЕР_1 від 26.07.2011 на ім`я ОСОБА_4 постановою дізнавача визнано речовим у кримінальному провадженні №0000208, поміщено у спецпакет № 7146062 та передано в камеру схову ВП№1 Бориспільського РУП.
Прокурор також зазначив, що вилучений документ потребує подальшого дослідження і використання у кримінальному провадженні, а тому є необхідність накласти арешт на це майно з метою його збереження шляхом встановлення заборони ОСОБА_4 володіти, розпоряджатись та користуватись ним. Не накладення арешту на вилучене посвідчення водія з ознаками підробки та повернення його власнику може призвести до знищення речового доказу, який є предметом кримінального правопорушення та до продовження незаконного використання підробленого документа.
Дослідивши матеріали клопотання судом встановлено його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 3 КПК слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. цього Кодексу завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення чи стягнення з юридичної особи, отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна серед іншого має бути обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно вимог ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що в органу дізнання є достатні підстави вважати, що посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 , має ознаки підробки.
Виходячи з суті кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та завдань арешту майна, викладених в ч. 1 ст. 170 КПК України, посвідчення водія, як об`єкт матеріального світу є прямим речовим доказом відповідного кримінального правопорушення.
Для доведення фактичних обставин щодо підроблення посвідчення водія та його протиправного використання ОСОБА_4 або спростування таких обставин, є необхідність у збереженні цього речового доказу для запобігання ризикам знищення або втрати відповідного документа та для використання його у кримінальному провадженні, в тому числі, піддавши його експертному дослідженню.
Отже, прокурором доведена легітимна мета арешту, визначена в ст. 170 КПК України та необхідності накладення арешту на вилучене посвідчення водія.
Арешту, про який просить прокурор, є необхідним для виконання органом досудового розслідування вимог ст. ст. 2, 9 КПК України щодо повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального правопорушення, а також для забезпечення схоронності речових доказів та дієвості кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 98, 131, 170, 171, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 26.07.2011, що видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам розпоряджатися та користуватися вказаним документом, окрім використання його для проведення слідчих (процесуальних) дій у кримінальному провадженні №0000208 уповноваженими на те особами.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя (підпис ОСОБА_1