Справа № 347/874/22
Провадження № 1-кп/347/202/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів Івано-Франківської області кримінальне провадження №0000042 від 29.04.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працевлаштованого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого вироком від 14.04.2021 року Косівського районного суду по ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 17000 гривень штрафу, яке ухвалою Косівського районного суду від 03.12.2021 року замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, вироком від 01.06.2022 року Косівського районного суду по ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді одного місяця арешту, на підставі ст.71, 72 КК України остаточно призначено покарання один місяць тридцять днів арешту, не депутата, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна.

Так, о 09:26 годині 06.02.2022 року ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , в якому господарську діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_5 . Перебуваючи у приміщенні магазину у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, розміщеного на вітринах магазину.

У період часу з 09:26 по 09:31 годину 06.02.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, розміщеного на вітринах магазину, таємно викрав гель для прання Tide Color, об`ємом 1,045 л, вартістю 195 гривень 80 копійок (без ПДВ); складний металевий ніж «W55 VO-2865», вартістю 59 гривень 90 копійок (без ПДВ); упаковку печива «Hit nats», вартістю 37 гривень 90 копійок (без ПДВ).

Після цього ОСОБА_4 із викраденим майном приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 293 гривні 60 копійок.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що за вказаних у обвинувальному акті обставин ОСОБА_4 таємно викрав вказані товари на загальну суму 293,60 грн. Завдана кримінальним правопорушенням шкода відшкодована ОСОБА_4 повністю. Не бажає обвинуваченому суворого покарання.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими здобутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорювалися. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показань обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати по ч.2 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Судом також досліджені характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 наступні письмові докази:

- копію вироку Косівського районного суду Івано-Франківської області 14.04.2021 року, ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 03.12.2021 року, копію вироку Косівського районного суду від 01.06.2022 року, довідку про судимість №17-03052022/26012, згідно яких ОСОБА_4 раніше судимий 14.04.2021 року по ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 17000 гривень штрафу, яке ухвалою Косівського районного суду від 03.12.2021 року замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, вироком від 01.06.2022 року Косівського районного суду по ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді одного місяця арешту, на підставі ст.71, 72 КК України остаточно призначено покарання один місяць тридцять днів арешту;

- характеристику на ОСОБА_4 Косівської міської ради №822 від 02.05.2022 року, згідно якої останній характеризується позитивно, неодружений, проживає із співмешканкою ОСОБА_6 та дітьми в АДРЕСА_3 , не працевлаштований;

- копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- довідки Косівської рай поліклініки №120 та №128 від 02.05.2022 року відповідно до яких ОСОБА_4 не знаходиться на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті даного медичного закладу;

- копію листа Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області №5374/108/53/01-2022 від 12.08.2022 року, згідно якого 10.08.2022 року ОСОБА_4 було відправлено відбувати покарання, призначене вироком Косівського районного суду від 01.06.2022 року.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вперше вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого (ч.2 ст.185 КК України) злочину, раніше судимий, за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, не працевлаштований, з середньою освітою, повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому злочині, повністю відшкодував заподіяну потерпілій шкоду, потерпіла до обвинуваченого претензій не має та не бажає йому суворої кари.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За змістом ч.1 ст.69 КК України: за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його характер та наслідки, розмір шкоди, яка відшкодована повністю, особу винного та його ставлення до вчиненого, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання винного та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 при призначенні йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді арешту із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України. Таке покарання відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.06.2022 року ОСОБА_4 засуджений по ч.2 ст.389 КК України до одного місяця арешту, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Косівського районного суду від 14.04.2021 року і остаточно призначено покарання у виді одного місяця тридцяти днів арешту, строк відбування якого рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 (тобто з 10.08.2022 року а.с.45).

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК України).

Згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинання

менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі

злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і

різних (п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року).

Інкримінований ОСОБА_4 злочин в межах даного кримінального провадження останній вчинив до постановлення вище вказаного вироку суду від 01.06.2022 року, яким ОСОБА_4 засуджено до реального покарання у виді арешту, отже, зважаючи на особу винного, розмір заподіяної шкоди, яка повністю відшкодована потерпілій - основне покарання, призначене за цим вироком, підлягає поглиненню більш суворим основним покаранням, призначеним за попереднім вироком від 01.06.2022 року Косівського районного суду Івано-Франківської області.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальних витрат немає.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Речовим доказом у кримінальному провадженні є лазерний носій інформації, який зберігається при матеріалах кримінального провадження.

За правилами п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Отже, вище вказані речові докази підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не вичерпав свою дію і до набрання вироком законної сили обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 суд не вважає за доцільне.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.185 КК України, у виді одного місяця арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України та ст. 72 КК України з урахуванням вироку Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.06.2022 року за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 основне покарання у виді одного місяця тридцяти днів арешту.

В строк відбування покарання повністю зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.06.2022 року до постановлення нового вироку.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Початок строку відбування засудженим ОСОБА_4 призначеного покарання рахувати з дня ухвалення нового вироку.

Речовий доказ - лазерний носій інформації залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити сторонам.

Суддя: ОСОБА_1