Справа № 991/1724/22
Провадження 1-кс/991/1740/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000521 від 18.06.2014,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 01.12.2017 у справі № 757/72170/17-к у межах кримінального провадження № 0003536 від 18.11.2016 р., а саме:
- корпоративні права ТОВ «МАРКЕТ ЦЕНТР» (), в частині 5% від загальної частки;
- корпоративні права ТОВ «ТОРГОВО-РОЗВАЖАЛЬНИЙ ЦЕНТР «БОНАНЗА» (), в частині 3% від загальної частини;
- корпоративні права ТОВ «РОКАДА-ТРАНС» (), в частині 100% від загальної частки;
- корпоративні права ТОВ «ПОДІЛ РЕНТ» (), в частині 100% від загальної частини;
- корпоративні права ТОВ «ДОРЕНТАЛ» (), в частині 3% від загальної частки.
Клопотання мотивовано тим, що арешт на вищезазначене майно було накладено з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації відповідного майна, однак, на даний час відсутня потреба у подальшому застосуванні арешту майна, оскільки постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 16.09.2021 кримінальне провадження № 0000521 від 18.06.2014 р., в рамках якого вказаний арешт залишався чинним, закрито щодо підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, та у даній постанові прокурор зазначив, що арешт, який був накладений з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, скасований. Враховуючи закриття кримінального провадження щодо підозрюваних, відсутність здійснення досудового розслідування за тими фактами, досягнення дієвості в яких і могло б здійснюватися за рахунок арешту відповідного майна, представник власника арештованого майна вважає, що такий арешт підлягає скасуванню, оскільки відпала потреба у його застосуванні, а подальший арешт обмежує права законного власника на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Представники власника майна ОСОБА_5 - адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з викладених у ньому підстав, а також зазначили, що неодноразово усно зверталися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення арешту на належне ОСОБА_5 майно на підставі постанови прокурора від 16.09.2021 про закриття кримінального провадження № 0000521 від 18.06.2014 р., однак, державний реєстратор відмовляв, посилаючись на необхідність надання ухвали слідчого судді для проведення реєстраційних дій щодо припинення арешту.
Від прокурора ОСОБА_12 надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності прокурора, в якій також зазначив, що на час винесення прокурором 16.09.2021 постанови про закриття кримінального провадження арешт, про скасування якого просить адвокат, залишався чинним у кримінальному провадженні № 0000521 від 18.06.2014 р. Просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки, арешт, про скасування якого просить адвокат, уже скасовано прокурором одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження від 16.09.2021 стосовно усіх підозрюваних на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України про час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Чинними положеннями КПК України не передбачена обов`язкова участь зазначених осіб під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.
Враховуючи положення ст. 174 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання про скасування арешту майна, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності прокурора.
Дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, заслухавши думку представника власника майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктами 2, 3 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації та/або конфіскації майна як виду покарання.
Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснювалося досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000521 від 18.06.2014 р., за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 01.12.2017 у справі № 757/72170/17-к (далі - Ухвала від 01.12.2017) у межах кримінального провадження № 0003536 від 18.11.2016 накладено арешт на належне ОСОБА_5 нерухоме майно та корпоративні права, з позбавленням права на відчуження та розпорядження відповідним майном, зокрема, було накладено арешт на наступні корпоративні права: 1) корпоративні права ТОВ «МАРКЕТ ЦЕНТР» (), в частині 5% від загальної частки; 2) корпоративні права ТОВ «ТОРГОВО-РОЗВАЖАЛЬНИЙ ЦЕНТР «БОНАНЗА» (), в частині 3% від загальної частини; 3) корпоративні права ТОВ «РОКАДА-ТРАНС» (), в частині 100% від загальної частки; 4) корпоративні права ТОВ «ПОДІЛ РЕНТ» (), в частині 100% від загальної частини; 5) корпоративні права ТОВ «ДОРЕНТАЛ» (), в частині 3% від загальної частки.
В ході судового розгляду встановлено, що 13.03.2018 з кримінального провадження № 0003536 матеріали, в тому числі і ті, які стосуються накладення вищевказаного арешту, було виділено у окреме кримінальне провадження № 0000536. В подальшому, 24.05.2018 матеріали кримінального провадження № 0000536 було об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0000521 в одне кримінальне провадження за № 0000521 від 18.06.2014 р.
Як зазначив прокурор у своїх письмових поясненнях, станом на 16.09.2021 р. арешт на належні ОСОБА_5 корпоративні права залишався чинним у кримінальному провадженні № 0000521 від 18.06.2014 р.
Постановою прокурора ОСОБА_6 від 16.09.2021 р. кримінальне провадження № 0000521 від 18.06.2014 р. щодо підозрюваних ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Так, зі змісту долученої до матеріалів клопотання постанови прокурора ОСОБА_6 від 16.09.2021 р. про закриття кримінального провадження № 0000521 від 18.06.2014 р. (резолютивна частина) вбачається, що одночасно з прийняттям рішення про закриття кримінального провадження № 0000521 від 18.06.2014 р. скасовано арешт, накладений в даному кримінальному провадженні з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Крім того, зазначено, що питання про спеціальну конфіскацію у цьому кримінальному провадженні за наявності підстав має бути вирішено ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-174 КПК України.
В свою чергу, в Ухвалі від 01.12.2017 конкретно не зазначено, що арешт накладено з метою забезпечення спеціальної конфіскації майна, яке арештовано. В Ухвалі від 01.12.2017 містяться лише загальні посилання, крім іншого, на норми, що стосуються спеціальної конфіскації (ч.4 ст. 170 КПК України), однак, в ухвалі жодним чином не обґрунтовано у зв`язку з чим відповідні норми права необхідно застосувати в ході вирішення питання про арешт належного ОСОБА_5 майна, що дає підстави зробити висновок, що арешт з метою забезпечення спеціальної конфіскації на належне ОСОБА_5 майно не накладався.
Так, дійсно, частиною 3 ст. 174 КПК України передбачено, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Отже, з огляду на зазначену норму закону можна дійти висновку, що рішення прокурора, яким вирішено питання про закриття кримінального провадження № 0000521 від 18.06.2014 р. та скасовано арешт майна, має бути достатньо для відновлення прав ОСОБА_5 як власника арештованого майна на розпорядження належним йому майном.
Однак, з наданих в судовому засіданні пояснень представників ОСОБА_5 вбачається, що чинність арешту на належні ОСОБА_5 корпоративні права на даний час не припинена внаслідок усної відмови державного реєстратора здійснювати відповідні реєстраційні дії на підставі постанови прокурора від 16.09.2021 р.
При цьому, слідчий суддя враховує, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Так, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2263-IX від 22.05.2022), в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою недопущення будь-яких несанкціонованих дій з інформацією реєстрів зі сторони ворога, 24.02.2022 Державне підприємство «Національні інформаційні системи» тимчасово призупинило роботу Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, в тому числі, і Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внаслідок чого є неможливим наразі отримання дійсних актуальних відомостей щодо чинності арешту належних ОСОБА_5 корпоративних прав.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи те, що з огляду на зміст ухвали від 01.12.2017 про арешт майна відсутні підстави вважати, що арешт на належні ОСОБА_5 корпоративні права накладався з метою забезпечення спеціальної конфіскації, з урахуванням того, що станом на 16.09.2021 р. арешт на належні ОСОБА_5 корпоративні права залишався чинним в рамках кримінального провадження № 0000521 від 18.06.2014 р., а постановою прокурора від 16.09.2021 р. кримінальне провадження № 0000521 від 18.06.2014 р. закрито, арешт, накладений в рамках даного кримінального провадження з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання відповідною постановою скасовано, однак такого рішення недостатньо для відновлення прав власника майна щодо розпорядження майном, слідчий суддя вважає, що потреба у подальшому застосування арешту, накладеного на належні ОСОБА_5 корпоративні права відпала, а обмеження, яких наразі зазнає власник такого майна, порушують його законне право на володіння та розпорядження належним йому майном.
З урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 слід задовольнити, арешт, накладений на належні ОСОБА_5 корпоративні права у відповідності до Ухвали від 01.12.2017, - скасувати.
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.12.2017 у провадженні № 757/72170/17-к, на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- корпоративні права ТОВ «МАРКЕТ ЦЕНТР» (), в частині 5% від загальної частки;
- корпоративні права ТОВ «ТОРГОВО-РОЗВАЖАЛЬНИЙ ЦЕНТР «БОНАНЗА» (), в частині 3% від загальної частини;
- корпоративні права ТОВ «РОКАДА-ТРАНС» (), в частині 100% від загальної частки;
- корпоративні права ТОВ «ПОДІЛ РЕНТ» (), в частині 100% від загальної частини;
- корпоративні права ТОВ «ДОРЕНТАЛ» (), в частині 3% від загальної частки.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13