ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/3919/22

Номер провадження 1-кп/495/661/2022

20 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суду Одеської області в складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 16 червня 2022року у кримінальному провадженні, яке внесене 24.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 , щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Безім`янка Татарбунарського району Одеської області,українця , громадянина України, офіційно не працевлаштованого , раніше судимого:

-13 грудня 2021 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одестької області за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 186 КК України до 120 годин громадських робіт, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

Згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12. 2021 року обвинуваченого ОСОБА_3 11.10. 2002 року визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт,про що оголошено обвинуваченому ОСОБА_3 у судовому засіданні. Вирок суду набрав законної сили 13 січня 2022 року на направлений для виконання до Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи "Центру пробації в Одеській області ".

14.02. 2022 року засуджений ОСОБА_3 під підпис ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України- за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.Для відбуття покарання засудженого ОСОБА_3 органом з питань пробації направлено до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області,який розтащований за адресою: Одеська область місто Білгород-Дністровський вулиця Тимирязева будинок 21. Наказом начальника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 15.02. 2022 року № 75 ОСОБА_3 залучено до виконання робіт згідно складеного графіка. Цим же наказом визначено,що обвинувченого ОСОБА_3 залучено для відбування громадських робіт у вільний від основної роботи(навчання) час,безкоштовно,починаючи з 15 лютого 2022 року на 120 годин.

В лютому 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 згідно графіку виходу на роботу відпрацював 20 годин, в березні 2022 року,згідно графіку виходу на роботу обвинувачений ОСОБА_3 відпрацював 24 години. В квітні 2022 року засуджений ОСОБА_3 без поважної на то причини не з`явився для вібування громадських робіт.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 умисно, без поважних причин,а відтак,порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 року достовірно знаючи про необхідність прибуття до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області для відбуття зазначеного покарання,ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт.За порушення порядку та умов відбуття покарання обвинувачений ОСОБА_3 недноразово попереджувався Білгород-Дністровським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації " в Одеській області про притягнення його до кримінальної відповідальності з відповідних підстав.Однак,обвинувачений ОСОБА_3 умисно,достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,ухилився від призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 року покарання у виді 120 годин громадських робіт. Таким чином,обвинувачений ОСОБА_3 не виконав обов`язки,покладені на нього судом щодо відбуття покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин умисно порушив порядок та умови їх відбуття,,тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

17.06.2022року Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України у якому міститься клопотанням прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 від 16.06. 2022 року , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України Про судоустрій та статус суддів суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження.

Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що згідно вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12. 2021 року обвинуваченого ОСОБА_3 11.10. 2002 року визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт,про що оголошено обвинуваченому ОСОБА_3 у судовому засіданні. Вирок суду набрав законної сили 13 січня 2022 року на направлений для виконання до Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи "Центру пробації в Одеській області ".

14.02. 2022 року засуджений ОСОБА_3 під підпис ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України- за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.Для відбуття покарання засудженого ОСОБА_3 органом з питань пробації направлено до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області,який розтащований за адресою: Одеська область місто Білгород-Дністровський вулиця Тимирязева будинок 21.

Наказом начальника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 15.02. 2022 року № 75 ОСОБА_3 залучено до виконання робіт згідно складеного графіка. Цим же наказом визначено,що обвинувченого ОСОБА_3 залучено для відбування громадських робіт у вільний від основної роботи(навчання) час,безкоштовно,починаючи з 15 лютого 2022 року на 120 годин.

В лютому 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 згідно графіку виходу на роботу відпрацював 20 годин, в березні 2022 року,згідно графіку виходу на роботу обвинувачений ОСОБА_3 відпрацював 24 години. В квітні 2022 року засуджений ОСОБА_3 без поважної на то причини не з`явився для вібування громадських робіт.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 умисно, без поважних причин,а відтак,порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 року достовірно знаючи про необхідність прибуття до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області для відбуття зазначеного покарання,ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт.За порушення порядку та умов відбуття покарання обвинувачений ОСОБА_3 недноразово попереджувався Білгород-Дністровським районним відділом філії Державної установи "Центр пробації " в Одеській області про притягнення його до кримінальної відповідальності з відповідних підстав.Однак,обвинувачений ОСОБА_3 умисно,достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій,ухилився від призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 року покарання у виді 120 годин громадських робіт. Таким чином,обвинувачений ОСОБА_3 не виконав обов`язки,покладені на нього судом щодо відбуття покарання у вигляді громадських робіт строком 120 годин умисно порушив порядок та умови їх відбуття,,тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, а саме : умисне ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального проступку та осуд своєї поведінки), а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, який не працює, тяжкості вчиненого кримінального проступку, фактично відсутності завданої шкоди, вартості та виду майна, яким заволодів обвинувачений, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком 2 місяці.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту , відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України до ОСОБА_3 не може бути застосовано відбуття покарання з іспитовим строком.

Крім того, в зв`язку з тим,що обвинувачений ОСОБА_3 призначене судом покарання відбув частково ( а саме тільки 44 години відбутих громадських робітіз 120годи призначених вироком суду ) на підставі ч.1 ст. 71 КК України ,шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком суду, у вигляді 3 діб арешту суд вважає за необхідне приєднати невідбуту міру покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2022 року ( з розрахунку на підставі ч.4 ст. 72 КК України, що одному дню арешта відповідають вісім годин громадських робіт ).

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК Україн та на підставі санкції вказаних статтєй призначити йому покарання у вигляді 2-х місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ,шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком суду, у вигляді 3-х діб арешту приєднати невідбуту міру покарання за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2022 року ( з розрахунку на підставі ч.4 ст. 72 КК України, що одному дню арешта відповідають вісім годин громадських робіт ) та остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 2 місяців 3-х діб арешту.

Міру запобіжного заходу засудженному ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати , а після набуття вироком законної сили направити в місця відбування покарання через ДП " Ізмаїльський слідчий ізолятор" Одеської області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1