Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/726/22
номер провадження 1-кс/695/183/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратурі ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратурі ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 31.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 31.03.2022 до Чорнобаївського віділення поліції відділу поліцейської діяльності №2 надійшло повідомлення вiд iнспектора СРПП №2 ВПД №2 ОСОБА_5 , який повідомив про те, що в с. Жовнино затримано двох невідомих осіб, які займались незаконним виловом риби.

За даним фактом 31.03.2022 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

На місце пригоди була відразу направлена слідчо-оперативна група з невідкладного фіксування місця вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів.

Дізнавачем СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_3 31.03.2022 в акваторії Сулинської затоки в адміністративних межах с. Жовнине, Золотоніського району, Черкаської області проведено огляд місця події. В результаті огляду було виявлено та вилучено до Золотоніського РВП: дві месинові риболовецькi сiтки довжиною близько 60 метрів, вiчко 70/70 мм; велосипед невідомоi марки темнозеленого кольору та свіжовиловлена незаконно добута риба породи лящ в кількості 29 штук, породи карась в кількості 73 штуки, породи плітка 1 штука, породи сазан в кількості 3 штуки.

31 березня 2022 року дiзнавачем сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській областi ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вказаних предметів речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучені в ході огляду місця події у зазначеному кримінальному провадженню дві месинові риболовецькi сiтки довжиною близько 60 метрів, вiчко 70/70 мм; велосипед невідомоi марки темнозеленого кольору, використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, накладення арешту на них є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, тому дізнавач сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області звернувся до суду з даним клопотанням, погодженим з прокурором.

У судове засідання прокурор та дізнавач не прибули. Згідно з клопотанням просять розглянути дане клопотання за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що дві месинові риболовецькi сiтки довжиною близько 60 метрів, вiчко 70/70 мм, які було вилучено в ході огляду місця події, 31.03.2022, а саме в акваторії Сулинської затоки в адміністративних межах с. Жовнине, Золотоніського району, Черкаської області, є доказами в кримінальному провадженні в рамках досудового розсліду кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отримане внаслідок вчинення протиправних дій, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України в цій частині.

Вирішуючи клопотання дізнавача в частині накладення арешту на велосипед невідомої марки темнозеленого кольору, слідчий суддя зауважує про таке.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно із ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Клопотання дізнавача в частині накладення арешту на велосипед невідомої марки темнозеленого кольору не містить об`єктивних даних, які б вказували на те, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме незаконного вилову риби, дізнавачем не вказано мету такого заходу забезпечення кримінального провадження, не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Відтак, в задоволенні даної частини клопотання слід відмовити.
Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення частково.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010

Керуючись ст. 132, 167, 170-173, 309, 370, 372, 375 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратурі ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на дві месинові риболовецькi сiтки довжиною близько 60 метрів, вiчко 70/70 мм, що були вилучені 31.03.2022 під час огляду місця події, проведеного в акваторії Сулинської затоки в адміністративних межах с. Жовнине, Золотоніського району, Черкаської області.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6