Справа № 766/4502/20
1-і/214/255/22
У Х В А Л А
Іменем України
25 травня 2022 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.10, 152 ч.5 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, уточнивши яке, він просить: запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 продовжити строком на 60 діб.
Відносно ОСОБА_7 , продовжено востаннє ухвалою Саксаганського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2022 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 27.05.2022. Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки даний строк спливає 27.05.2022, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні в тому числі і тяжких злочинів, за санкцією яких можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років. Вважає, що при розгляді клопотання необхідно взяти до уваги сукупності обставини та ризиків, які передбачені ст.ст. 177- 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; обвинувачений може вплинути на свідків та потерпілого, яких не допитано в судовому засіданні; відсутність достовірних відомостей про наявність міцних соціальних зв`язків, як то наявність офіційного місця роботи, що слугувало б запобіжником до пошуку незаконних джерел прибутку, а також постійного місця проживання, що було б достатнім стримуючим фактором, а також надавало б можливість контролювати обвинуваченого. Наполягає, що тже, запобіжний захід ОСОБА_7 був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочинів, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб. Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні своє клопотання підтримав повністю та підтвердив його зміст.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення клопотання прокурора.

У судовому засіданні захисник пояснив, що підтримує думку обвинуваченого.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як передбачено ст.615 ч.6 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 152 ч.5, 115 ч.2 п.10 КК України, за останнє з яких законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строк дії якого востаннє продовжено ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу суду від 28 березня 2022 року до 27 травня 2022 року. При цьому суд встановив, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду та впливати на потерпілу та свідків. Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи, постійного місця проживання, а отже не має міцних соціальних зв`язків.
Інший запобіжний захід на переконання суду, не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Отже суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 27 травня 2022 року і продовжити строк тримання під вартою до 25 липня 2022 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 25 липня 2022 року.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3