Справа № 527/2165/22
провадження № 1-кс/527/483/22
УХВАЛА
27 вересня 2022 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене першим заступником керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000772, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене першим заступником керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000772, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_5 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам пунктам 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У період з 24 лютого 2022 року по 10 вересня 2022 року збройними силами Російської Федерації військовослужбовцями країни агресора, у силовому виді за допомогою військової техніки шляхом вторгнення було захоплено та окуповано Чугуївський район Харківської області. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців військовослужбовці Російської Федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території захоплених населених пунктів обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ними введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

При цьому, ще на початку квітня 2014 року, точна дата та час під час судового слідства не встановлені, на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку.

Зазначене збройне формування не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

22 лютого 2022 року ОСОБА_6 у відділі кадрів за місцем своєї роботи отримав повістку про явку до військомату, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, що входить до складу псевдо державного утворення, так званої "Донецької народної республіки".

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, за власною ініціативою, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у той же день, тобто 22 лютого 2022 року прибув до Палацу культури м. Іловайськ де вступив до лав незаконного збройного формування, псевдо державного утворення «Донецька народна республіка». Ознайомившись зі встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками особи, не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_6 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань.

ОСОБА_6 , перебуваючи у складі не передбаченого законом збройного формування, на початку березня 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, прибув до с. Томахівка Старосалтівської територіальної громади Чугуївського району Харківської області, де виконував накази свого безпосереднього командира незаконного збройного формування так званої "Донецької народної республіки" по здійсненню визначених йому завдань, протягом декількох місяців, загальною кількістю не менше двох місяців, точний період невстановлені, з метою недопущення Збройних сил України на територію тимчасово підконтрольній непередбаченому законом збройному формуванню псевдо державного утворення, так званої "Донецької народної республіки", а саме чергував з вогнепальною зброєю на тимчасово окупованій території України, на так званому «блок - посту», здійснював перевірки документів у громадян, здійснював заходи в якості представника непередбаченого законами України воєнізованого формування, а також виконував інші накази.

Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні, протиправні дії, у травні 2022 року, більш точна дата та час не встановлені, прибув до с. Юрченкове Чкаловської територіальної громади Чугуївського району Харківської області, де продовжив свою злочинну діяльність, виконуючи накази своїх командирів, а саме з метою забезпечення підтримки військ не передбаченого законом збройного формування псевдо державного утворення, так званої "Донецької народної республіки" копав окопи, вів спостереження за переміщенням Збройних сил України.

10 вересня 2022 року ОСОБА_6 у зв`язку з посиленням обстрілів, залишив свої позиції та вирішив йти до кордону з Російською Федерацією, однак 23 вересня 2022 року, заблукавши у невідомій йому місцевості, вирішив припинити свою злочинну діяльність та здатися державним органам України.

Вказані протиправні дії ОСОБА_6 вчиняв добровільно, без застосування відносно нього або членів його родини фізичного чи психологічного впливу, а також без погроз застосування зброї військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації.
24.09.2022 о 12:10 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

В ході складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, 24 вересня 2022 року, у ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено: паспорт громадянина так званої «Донецької народної республіки» виданий 05.05.2020 підрозділом 111, № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення електромонтера контактної мережі 4 розряду «обособленное подразделение Илловайска дистанция элетроснабжения государственного предприятия «Донецкая железная дорога» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ; послужна картка «военного комисариата Донецкой народной республіки» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 ; гаманець зі шкірозамінника чорного кольору з наступними купюрами: 1 купюра номіналом сто гривень, 5 купюр номіналом 50 гривень, 3 номіналом 20 гривень, три купюри номіналом 10 гривень, дві купюри номіналом п`ять гривень, 1 купюра номіналом дві гривні, одна купюра номіналом одна гривня, одна купюра номіналом п`ять тисяч російських рублів, вісім купюр номіналом одна тисяча російських рублів, одна купюра номіналом двісті російських рублів, дві купюри номіналом сто російських рублів, одна купюра номіналом п`ятдесят російських рублів; батарея до мобільного телефону NOKIA BL-5CT; SD adapter Samsung; мобільний телефон Redmi MIUI Global 12.05.9 з сім-картою Tele2 з написом комбінації цифр « НОМЕР_4 » у силіконовому чохлі, IMEI-1: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , увімкнений, без паролю; аркуш паперу з-під пачки з-під сигарет з написом «тетя ОСОБА_7 НОМЕР_7 , Денис брат НОМЕР_8 , НОМЕР_9 »; «карточка налогоплательщика» на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_10 ; таблетки корвалмент 1 стікер, вугілля активоване 1 стікер, валідол Дарниця 1 стікер, нурофен 1 стікер, левомецитин Дарниця 1 стікер, колдрекс 2 пакетики, АнвиМакс 4 пакетика, смекта 3 пакетики, німесил 1 пакетик, 12 стрічок лейкопластира, цитрамон 1 стікер; навушники EarPods білого кольору до мобільного телефону; мобільний телефон SamsungGT-C3322, клавішний, IMEI-1, 2 частково затерто, не читається; мобільний телефон NOCIA6303c, клавішний, IMEI: НОМЕР_11 ; три ручки кулькові.

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування наявні достатні підстав вважати про існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення тимчасово вилученого майна, а також знищення слідової інформації, тому з метою подальшого детального дослідження та призначення відповідних експертиз, 24 вересня 2022 року, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вищеописаного майна речовими доказами, після чого їх було поміщено до камери схову Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області. Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, здійснення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також встановлення істини у даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно.
У судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання підтримував.
Власник майна у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене 24 вересня 2022 року в ході складання протоколу затриманої особи майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, визнане та долучене до кримінального провадження речовими доказами.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, підлягатиме подальшому експертному дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч. 11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання слідчого обґрунтоване, відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене 24 вересня 2022 року, під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального провадження, а саме на: - паспорт громадянина так званої «Донецької народної республіки» виданий 05.05.2020 підрозділом 111, № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення електромонтера контактної мережі 4 розряду «обособленное подразделение Илловайска дистанция элетроснабжения государственного предприятия «Донецкая железная дорога» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ; послужна картка «военного комисариата Донецкой народной республіки» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 ; гаманець зі шкірозамінника чорного кольору з наступними купюрами: 1 купюра номіналом сто гривень, 5 купюр номіналом 50 гривень, 3 номіналом 20 гривень, три купюри номіналом 10 гривень, дві купюри номіналом п`ять гривень, 1 купюра номіналом дві гривні, одна купюра номіналом одна гривня, одна купюра номіналом п`ять тисяч російських рублів, вісім купюр номіналом одна тисяча російських рублів, одна купюра номіналом двісті російських рублів, дві купюри номіналом сто російських рублів, одна купюра номіналом п`ятдесят російських рублів; батарея до мобільного телефону NOKIA BL-5CT; SD adapter Samsung; мобільний телефон Redmi MIUI Global 12.05.9 з сім-картою Tele2 з написом комбінації цифр « НОМЕР_4 » у силіконовому чохлі, IMEI-1: НОМЕР_5 , IMEI-2: НОМЕР_6 , увімкнений, без паролю; аркуш паперу з-під пачки з-під сигарет з написом «тетя ОСОБА_7 НОМЕР_7 , Денис брат НОМЕР_8 , НОМЕР_9 »; «карточка налогоплательщика» на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_10 ; таблетки корвалмент 1 стікер, вугілля активоване 1 стікер, валідол Дарниця 1 стікер, нурофен 1 стікер, левомецитин Дарниця 1 стікер, колдрекс 2 пакетики, АнвиМакс 4 пакетика, смекта 3 пакетики, німесил 1 пакетик, 12 стрічок лейкопластира, цитрамон 1 стікер; навушники EarPods білого кольору до мобільного телефону; мобільний телефон Samsung GT-C3322, клавішний, IMEI-1, 2 частково затерто, не читається; мобільний телефон NOCIA 6303c, клавішний, IMEI: НОМЕР_11 ; три ручки кулькові, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), із залишенням у місці зберігання речових доказів Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 31.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1