Справа № 297/1614/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2022 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Берегове клопотання захистника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та клопотання прокурора в рамках кримінального провадження № 0000123 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 190 КК України
встановив:

Прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про продовження стоку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України та про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 25 березня 2022 року.
В ході досудового розслідування встановлено, що 18 березня 2022 року, близько 12 год. 15 хв., ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_3 та з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в автомобілі марки «Citroen C4 Picasso», реєстраційний номер України НОМЕР_1 , який знаходився припаркованим в районі багатоповерхівок, що по вул. В. Гуци в м. Берегове Закарпатської області, під приводом надання допомоги ОСОБА_7 щодо вирішення питання по відновленню висновка військово-лікарської комісії про непридатність останнього до військової служби та виключенням з військового обліку, не маючи такого наміру та можливості, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_7 у розмірі 19 000 доларів США, які відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного Банку України від 18.03.2022 становлять 555 843,1 гривень, 7 000 гривень, а загалом 562 843,1 гривень, що згідно примітки 3 ст. 185 КК України становить великий розмір та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер України НОМЕР_2 разом з ключами до даного автомобіля, які ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 особисто, після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа покинули місце кримінального правопорушення, тим самим заволодівши вказаним майном шляхом обману.
Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
Так, 25 березня 2022 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
26 березня 2022 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, 25.04.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет з написом «EKOL Major», серійний номер « НОМЕР_3 », який згідно висновку експерта від 08.04.2022 №СЕ-19/107-22/2594-БЛ є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «EKOL Major» серійний номер « НОМЕР_3 », калібру 9мм (Р.А.К.), (краiна-виробник Туреччина). Пістолет придатний для неодноразового проведення пострілів вищевказаним способом із забезпеченням значень питомої кінетичної енергії стріляних з нього снарядів, необхідних для спричинення поранень, небезпечних для життя та здоров`я людини. Пістолет виготовлений промисловим способом, iз подальшим внесенням змін до його конструкції в саморобний спосіб, а саме видалено ствольні заглушки та заглушено газовідвідний отвір металевою заглушкою.
Відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 03 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Постановою прокурора Берегівської окружної прокуратури від 03.05.2022 вищевказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження.
Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28.03.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23.09.2022.
Ухвалою слідчого судді від 28.03.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується о 18 год. 30 хв. 23.09.2022.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.
В ході досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, існує ризик, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , без запобіжних заходів, можуть переховуватися від суду, оскільки злочини які їм інкримінуються є тяжкими і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.
Крім того, існує ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, оскільки останній з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та потерпілим та схиляти їх до зміни даних слідству показів, і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.
Разом з тим, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.
Аналогічним чином ОСОБА_3 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.
Підставою застосування обвинувачений ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.
Підставою застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.
Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам останнім необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України
А тому, прокурор просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.
Захистник обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 подав до суду через канцелярію клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Своє клопотання мотивує тим, що його підзахистному 34 роки, він раніше не судимий, одружений більше 14 років і має двох неповнолітніх дітей, які разом з матірью перебувають за кордоном. Досудове розслідуання закінчено, всіх свідків та потерпілого допитано.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу підтримав, з підстав зазначених в такому та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_3 не заперечив проти продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_9 не заперечила проти продовження її підзахисному строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив у задоволенні клопотання відмовити, а клопотання свого захистника задовольнити повністю змінивши відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом відносно нього.
Захисник ОСОБА_10 підтримав позицію свого підзахистного вважав клопотання прокурора про продовження строку застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою безпідставним, просив в його задоволенні відмовити. Натомість підтримав своє клопотання та звернув увагу суду, що ОСОБА_4 ніколи не переховувався від поліції та суду, а тому відсутні достатні підстави про наявність ризиків.
Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом
Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, 25.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР №0000123 від 25 березня 2022 року, 09 березня 2022 року в чергову частину Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява про те, що двоє невідомих осіб чоловічої статі по імені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в період часу з 16.03.2022 по 25.03.2022 року шахрайським шляхом, зловживанням довірою, заволоділи грошовими коштами в сумі близько 21 000 доларів США від гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 .
25 березня 2022 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України були затримані, як підозрювані у вчиненні вищевказаного злочину, що стверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25 березня 2022 року.
26 березня 2022 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Захистником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 в клопотанні сказано, що його підзахистному 34 роки, він раніше не судимий, одружений більше 14 років і має двох неповнолітніх дітей, які разом з матірью перебувають за кордоном. Досудове розслідуання закінчено, всіх свідків та потерпілого допитано, ніколи не переховувався від поліції та суду, а тому відсутні достатні підстави про наявність ризиків.
З даним висновком сторонни захисту суд погодитися не може, оскільки вік 34 роки та відсутність раніше притягнення до кримінальної відповідальності не гарантує того, що обвинувачений буде ухилятися від суду. Перебування у шлюбі більше 14 років і наявність родини яка складається з дружини і двох неповнолітніх дітей, дійсно являється позитивною рисою однак той факт, що родина обвинуваченого перебуває за межами країни тільки збільшує ризик того, що обвинувачений може спробувати незаконно пертнути держаний кордон для возєднання з родиною, що в його випадку є неприпустим. Ну і той факт, що ОСОБА_4 ніколи не переховувався від суду та органу досудового розслідування на думку суду перш за все обумовлений тим, що останій був затриманий і увесь час перебував під вартою.
Крім того, 03 травня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Так, ОСОБА_3 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному зберіганні та придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 березня 2022 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
При вирішенні клопотання про продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що такий підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст. 263 КК України, санкція яких відповідно передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми та від трьох до семи років, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.
При вирішенні клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 1 ст 263 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що з метою уникнення від кримінальної відповіальності, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_3 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.
Аналогічним чином ОСОБА_3 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.
Також, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.
Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні доведено наявність ризиків. передбачених п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчим суддею Берегівського районного суду Закарпатської області було встановлено наявність вищевказаних ризиків, у зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді від 28 березня 2022 року відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вказані ризики не зменшились та продовжують існувати.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , а також те, що останній може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту доведеним, таким, що підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Разом з тим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає покласти відносно останнього обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
При вирішенні клопотання про продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та тяжкість покарання, що йому загрожує.
В ході судового розгляду клопотання про продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 проживає в в м. Києві, тобто такий не має постійного місця проживає на території м. Берегове Закарпатської області, де розташований орган, який здійснює розгляд справи, що також дає підстави вважати, що такий може переховуватися від суду.
Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування оскільки покази дані на досудовому розслідуванні, судом до уваги не беруться.
Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, знаходячись на волі, зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.
Аналогічним чином ОСОБА_4 незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.
Також, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.
Так, на думку суду, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, суд враховує, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчим суддею Берегівського районного суду Закарпатської області було встановлено наявність вищевказаних ризиків, у зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді від 28 березня 2022 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вказані ризики не зменшились та продовжують існувати.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Таким чином, на думку слідчого судді, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_4 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеним, таким, що підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд вважає, що відсутні підстави для зміни відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під варто на домашній арешт, та відмови у застосуванні такого, як просила сторона захисту, оскільки застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, встановленим в ході судового розгляду даного клопототання.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
А тому суд вважає визначити розмір застави в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави, на думку слідчого судді, є необхідним та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 встановлених обов`язків.
При цьому, суд вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309 КПК України, суд,
ухвалив:

У задоволенні клопотання захистника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_14 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.
Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , продовжити на 60 (шістдесят днів - до 22 жовтня 2022 року включно, заборонивши останньому залишати житло за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20:00 год. по 08:00 год. щодня, з покладенням на нього наступних обов`язків:
- прибувати за першим викликом до суду;
- не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду в період часу з 20:00 год. по 08:00 год. щодня;
- не відлучатися без дозволу суду за межі Берегівського району Закарпатської області;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000123 від 25 березня 2022 року, зокрема, із підозрюваним ОСОБА_4 щодо обставин вказаного кримінального провадження;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю
Запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят днів - до 18 год. 30 хв. 22 жовтня 2022 року включно.
Залишити без змін підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_4 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати за першим викликом до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду;
- не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000123 від 25 березня 2022 року, зокрема, із підозрюваним ОСОБА_3 щодо обставин вказаного кримінального провадження;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1