Справа №295/3832/22
УХВАЛА
Іменем України

29.04.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
у кримінальному провадженні за №0000698 від 29.04.2022,
відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бараші Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У клопотанні вказано, що 28 квітня 2022 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебував в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 , де помітив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , яка тримала в руках свій мобільний телефон. В цей день, час, місці, та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме, мобільного телефону, що належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, перебуваючи за вище вказаною адресою, повторно відкрито в період воєнного стану з рук ОСОБА_7 шляхом ривка викрав мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi9 3/32 GB Carbon grey», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю 3949 гривень. В подальшому, утримуючи вказане майно при собі ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторному, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.186 КК України.
Слідчий вказує, що 29.04.2022 по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження за №0000698 та розпочато досудове розслідування за ч.4 ст.186 КК України.

29.04.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 22 год 40 хв затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України.
29.04.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.278 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри сторона обвинувачення доводить зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, заявою про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.04.2022, рапортами від 28.04.2022, протоколом огляду місця події від 29.04.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 29.04.2022, протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 29.04.2022, протоколом огляду предмета за участі потерпілої від 29.04.2022, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 29.04.2022, протоколом допиту підозрюваного від 29.04.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.04.2022, протоколом огляду предмета від 25.04.2022, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
У клопотанні слідчим вказано про наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчиняти інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 має непогашену судимість за ст. 186 КК України. Окрім того, 18.06.2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в рамках кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, який останнім було порушено та оголошено в розшук 18.06.2021 та 24.10.2021 затримано. Відповідно, за переконанням слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав, проте, пояснював, що мав місце збіг обставин та його помилка, оскільки в момент скоєння злочину він думав, що жінка у під`їзді його колишня дружина та тримає його телефон, який перед тим у нього забрала. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказуючи, що буде виконувати усі покладені на нього обов`язки.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає разом з дружиною, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_5 є єдиним утриманцем родини. Просив застосувати до свого підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків та визначенням розміру застави, виходячи з розміру завданих збитків.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Встановлено, що в СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000698 від 29.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

29.04.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_5 в порядку, встановленому ст.278 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.186 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення ч.4 ст.186 КК України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.04.2022, рапортами від 28.04.2022, протоколом огляду місця події від 29.04.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 29.04.2022, протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 29.04.2022, протоколом огляду предмета за участі потерпілої від 29.04.2022, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 29.04.2022, протоколом допиту підозрюваного від 29.04.2022, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.04.2022, протоколом огляду предмета від 25.04.2022, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, при оцінці існуючих ризиків, на які покликались слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує також, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
На переконання слідчого судді, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, відповідно, застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам.
Також, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 раніше судимий; 16.12.2020 Корольовським районним судом м.Житомира засуджений за ч.1 ст.353, ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.
Останній, не скористався можливістю виправитися та під час дії іспитового строку для відбування покарання за вироком суду, і воєнного стану в країні, вчинив дії, що мають ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними і такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).
При цьому, стосовно доводів захисника про визначення застави, виходячи з розміру завданих збитків, слідчим суддею враховуються, що у відповідності до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У даному випадку, при визначенні розміру застави суд враховує приписи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, майновий стан підозрюваного, який, згідно його пояснень в засіданні, зареєстрований як фізична особа підприємець, доказів чого до справи не подано, водночас, підозрюваний вказував при слуханні справи, що достатньо заробляє; сімейний стан (доказів перебування у офіційному шлюбі та малолітньої дитини слідчому судді не надано, згідно з поясненнями підозрюваного та захисника, ОСОБА_5 одружений та має на утриманні малолітню дитину), доказів протилежного не надано), інші встановлені відомості про підозрюваного та наявні ризики за ст.177 КПК України, зважаючи на які, а також, запобігаючи завідомо непомірному розміру застави для підозрюваного, суд вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим КПК України, встановлення розміру застави, більше мінімального та нижче максимального рівня, визначеного законом при застосуванні застави до особи, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
За таких обставин, оцінивши ризики, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими у повному обсязі та зважаючи на викладене вище, підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачає, а тому подане клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.06.2022 включно.
Строк дії ухвали до 27.06.2022 включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м.Житомира.
Розмір застави визначити у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240 грн (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок гривень).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований (проживає) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оголошення повного тексту ухвали о 17-00 год 04.05.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1