Справа № 751/503/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/376/22
Категорія - ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2022 року відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу - 10 вересня 2022 року.

Задовольняючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 суд вказав на тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачується останній та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і що наявність позитивних характеристик не знижують значимості наведених ризиків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в порушення норм КПК України суд у вступній частині оскаржуваної ухвали не зазначив захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_11 при цьому пославшись на їх позицію у справі.

Вважає, що приймаючи рішення місцевий суд порушуючи принцип рівності сторін без наявності будь-яких даних та/або доказів посилаючись на ймовірну суворість покарання у разі визнання ОСОБА_7 винуватим не встановив наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із заявлених ризиків на які вказав прокурор, належним чином не мотивував чому взяв до уваги доводи прокурора щодо наявність заявлених ризиків.

Апелянт зазначає, що судом, при ухваленні рішення, не було взято до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який являється молодою собою, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є студентом, раніше не судимий і з посилання на докази не зазначено підстави неможливості застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу непов`язаного з триманням під вартою.

Захисник вважає, що факт притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП не є доказом щодо наявності заявлених прокурором ризиків.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 ніким з учасників судового провадження оскаржена не була.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, його захисника та законного представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Установлено, що на розгляді Деснянського районного суду м. Чернігова перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні у вчиненні двох особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

На думку суду першої інстанції, прокурор довів, що наразі існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що у свою чергу давало підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

У відповідності з вимогами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, обґрунтовано взято до уваги, що у даному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ст.177 КПК України.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про незаконність та необґрунтованість ухвали місцевого суду, а вказані обставини, на які посилається захисник, не є наразі визначальними і такими, що на думку колегії суддів, давали б можливість відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Матеріали клопотання прокурора містять достатні дані про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що у свою чергу становить підвищену суспільну небезпеку (санкції вказаних статтею передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі).

Більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_7 .

Колегія суддів зазначає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає тяжкості вчинених злочинів, в яких він обвинувачується та наявні ризики передбачені ст.. 177 КПК України.

Посилання апелянта на не зазначення у вступній частині оскаржуваної ухвали захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_11 колегія суддів не може визнати таким порушенням норм КПК України, що можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали. При цьому сам апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що хоча вказаних захисників і не зазначено у вступній частині, однак їх позиція, згідно мотивувальної частини ухвали, була врахована при постановлення судового рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що судом не враховано, зокрема, характеризуючих даних обвинуваченого, то вказані доводи не є безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_7 у подальшому може, зокрема, ухилятися від правосуддя або незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Посилання захисника, що факт притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП України не є доказом заявлених ризиків колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки судом першої інстанції вказана обставина врахована з огляду на те, що інкриміновані обвинуваченому злочини мали місце під час перебування його в стані алкогольного сп`яніння, а наведений факт підтверджує, що належних висновків з події, яка сталася ОСОБА_7 не зробив, і порушує громадський порядок.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 404, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 липня 2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4