Справа № 541/523/22
Провадження № 1-кс/541/219/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
Іменем України

31 березня 2022 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
власника майна ОСОБА_5 ,
представників власника майна, адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000148 від 28.03.2022,
ВСТАНОВИВ :
29 березня 2022 року на адресу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на наступне майно: 258 набоїв різного калібру до стрілецької зброї; 3 гранати РГД-5 та 3 запали до УЗРГМ-2; автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та особисті речі наявні в автомобілі.
В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2022 за № 0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2022 близько 19 год. 50 хв. до чергової частини Відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 28.03.2022 близько 19 год. 40 хв. неподалік краю с. Поділ працівниками поліції зупинено транспортний засіб марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , в середині якого виявлено три предмети, ззовні схожі на гранату типу РГД та запали до них, предмети в кількості 200 штук, ззовні схожі на набої калібру 7,62 та 5,45.

В ході проведення огляду транспортного засобу власником якого являється ОСОБА_5 , було виявлено та в подальшому вилучено: 258 набоїв різного калібру до стрілецької зброї; 3 гранати РГД-5 та 3 запали до УЗРГМ-2; металеву банку з надписом УЗРГМ-2; автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit» WIN НОМЕР_3 власником якого являється ОСОБА_5 та особисті речі наявні в автомобілі.

28.03.2022 року постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 вищевказане майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню та визначено місце їх зберігання відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області по вул. Шевченка, 103 сел. Велика Багачка Полтавської області.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду 28.03.2022 року майно, для його збереження, зокрема: автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 , особисті речі в транспортному засобі, 3 гранати РГД-5 та 3 запали до УЗРГМ-2, набої в кількості 258 штук, металеву банку з надписом УЗРГМ-2, оскільки вищевказані речі являються предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні слідчий СВ Миргородського РВП ОСОБА_4 зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання слідчого з підстав викладених в ньому.
Власник транспортного засобу ОСОБА_5 в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив повернути транспортний засіб та бронежилет, які йому необхідні для виконання завдань територіальної оборони.

Представники власника майна, адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти накладення арешту на транспортний засіб та особисті речі що знаходяться в ньому, оскільки вони не є речовими доказами та необхідні для виконання завдань територіальної оборони та особистого захисту підозрюваного, оскільки ОСОБА_5 є бійцем ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів наданих прокурором до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000148 від 28.03.2022 за ч. 1 ст. 263 КК України.
В ході якого під час проведення огляду місця події 28.03.2022 поблизу с. Поділ Миргородського району Полтавської області на автодорозі Поділ Миргород було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit» WIN НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 та речі які знаходяться в салоні автомобіля; 258 набоїв різного калібру до стрілецької зброї; 3 гранати РГД-5 та 3 запали до УЗРГМ-2;металеву банку з надписом УЗРГМ-2.

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 28.03.2022 вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та визначено місце його зберігання відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Шевченка, 103, сел. Велика Багачка Полтавської області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданим Центр ДАІ 8011, власником автомобіля марки Fordмоделі Tranzit, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Виходячи з положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень учасників судового розгляду, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України. Враховуючи, що 258 набоїв різного калібру до стрілецької зброї, а також 3 гранати РГД-5 та 3 запали до УЗРГМ-2, вилучені в ході проведення огляду транспортного засобу 28.03.2022 про арешт якого заявлено в клопотанні є речовими доказами по кримінальному провадженню, мета, з якою застосовується арешт майна, зокрема забезпечення можливості використання його як доказу про обставини вчинення кримінального правопорушення, проведення експертиз, суд вважає за необхідне задовольнити в цій частині клопотання слідчого та накласти на вищезазначене майно.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 та особисті речі наявні в автомобілі суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що автомобіль та особисті речі наявні в ньому, не є ні об`єктом, ні предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тому немає жодних підстав вважати, що це майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, особисті речі, які знаходяться в автомобілі марки «Ford» модель «Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 , не мають індивідуальних ознак.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України такий вид покарання, як конфіскація не передбачений. Згідно ст. 96-1 КК України це майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що особа, яка подала клопотання, не довела необхідність такого арешту з підстав передбачених ст. ст. 170-173 КПК України, в зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 та особисті речі наявні в автомобілі.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Положенням ч. 3 ст. 173 КПК України встановлено що, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Пунктом 2 частини 1 статті 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
В зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 та особисті речі наявні в автомобілі, необхідно негайно повернути тимчасово вилучене майно власнику або уповноваженій особі відповідно до положень ч. 3 ст. 173 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами наступним майном:
- 258 набоїв різного калібру до стрілецької зброї;
- 3 гранати РГД-5 та 3 запали до УЗРГМ-2.
В задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit» WIN НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та особисті речі наявні в автомобілі - відмовити.
Автомобіль марки «Ford» модель «Tranzit» WIN НОМЕР_3 , та особисті речі наявні в автомобілі, негайно повернути власнику ОСОБА_5 або уповноваженій особі.
Копію цієї ухвали для виконання вручити слідчому, який звернувся з даним клопотанням.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1