Єдиний унікальний номер: 343/751/22
Номер провадження: 1-кп/0343/94/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про закриття кримінального провадження

31 травня 2022 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/94/22, внесеного до ЄРДР за № 0000092 від 09.05.2022 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 ухилився від призову за мобілізацією.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах:
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 13.05.1999 та Указу Президента України №15 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №113-VІІІ від 15.01.2015 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 на території України було оголошено часткову мобілізацію.

В ході виконання вищезазначених законодавчих актів та здійснення заходів по мобілізації військовозобов`язаних, обвинувачений ОСОБА_4 повісткою був викликаний в Долинський ОМВК для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби, яку останній пройшов 23.11.2016. Згідно довідки військово-лікарської комісії Долинського ОМВК від 23.11.2016 ОСОБА_4 було визнано придатним для проходження військової служби та цього ж дня, працівником військового комісаріату, вручено йому повістку про виклик у військовий комісаріат на 24.11.2016 для подальшого відправлення його у військову частину для проходження військової служби. При цьому, ОСОБА_4 вищевказаним працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку до військового комісаріату у строк вказаний у повістці. У подальшому, ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що йому необхідно було прибути 24.11.2016 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки у війська для проходження військової служби, не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, без поважних причин, умисно, 24 листопада 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув і таким чином, умисно ухилився від призову за мобілізацією.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків

давності на підставі ст.49 КК України та кримінальне провадження закрити. Наслідки закриття провадження за строками давності, тобто з нереабілітуючих підстав, йому роз`яснені та зрозумілі.
Захисник адвокат ОСОБА_5 просив задоволити клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України , а провадження у справі закрити.

Прокурор ОСОБА_3 , щодо задоволення поданого клопотання не заперечила, вказавши, що в даному кримінальному провадженні закінчилися строки давності, передбачені ст. 49 КК України, що є підставою для його закриття.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає до задоволення і кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 336 КК України слід закрити, виходячи з наступного:
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України.) В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.
П. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право ухвалити рішення про закриття провадження, у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 44, 49 КК України, за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує та відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.
Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 13.05.1999 та Указу Президента України №15 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №>113-УІІІ від 15.01.2015 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 на території України було оголошено часткову мобілізацію.

В ході виконання вищезазначених законодавчих актів та здійснення заходів по мобілізації військовозобов`язаних, ОСОБА_4 повісткою був викликаний в Долинський ОМВК для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби, яку останній пройшов 23.11.2016. Згідно довідки військово-лікарської комісії Долинського ОМВК від

23.11.2016, ОСОБА_4 було визнано придатним для проходження військової служби та цього ж дня, працівником військового комісаріату, вручено йому повістку про виклик у військовий комісаріат на 24.11.2016 для подальшого відправлення його у військову частину для проходження військової служби. При цьому, ОСОБА_4 вищевказаним працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку до військового комісаріату у строк вказаний у повістці. ОСОБА_4 без поважних причин, умисно, 24 листопада 2016 року до Долинського ОМВК не прибув, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом враховано, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,в редакції станом на час його вчинення (24.11.2016) , санкція якої передбачала покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Чинна редакція ст.336 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 КК України, у редакції станом на 24.11.2016, злочин, передбачений ст. 336 КК України, визначений як злочин середньої тяжкості.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 49 КК України, в редакції станом на 24.11.2016, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Чинна редакція ст.12 КК України відносить кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України до категорії нетяжких злочинів. При цьому, згідно з п.3 ч.1 ст.49 КК України, в чинній редакції, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 ч.1 ст.49 КК України.

Тому, враховуючи вимоги ст.ст. 4 та 5 КК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , слід застосувати положення статей 12 та 49 КК України в редакції, яка діє на даний час, оскільки норми вказаних статтей поліпшують його становище, а ст. 336 КК України підлягає до застосування в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення (24.11.2016) , оскільки чинна на даний час редакція зазначеної статті КК України посилює кримінальну відповідальність і відповідно не має зворотної дії в часі.
Таким чином, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України відносилося до категорії нетяжких злочинів і з дня його вчинення пройшло більше п`ять років, що згідно зі ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні не встановлено обставин, з якими Закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від досудового розслідування або суду чи вчинив нові кримінальні правопорушення, що підтвердили під час судового засідання учасники кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що захисником заявлено клопотання про закриття провадження, яке підтримане самим обвинуваченим , ОСОБА_4 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, судом з`ясовано думку сторін кримінального провадження щодо його закриття, а обвинуваченому роз`яснені суть обвинувачення і підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати

проти закриття кримінального провадження і на продовження розгляду справи в загальному порядку, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України в редакції станом на 24.11.2016, слід закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Судових витрат та речових доказів в кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, ст. 49 КК України, керуючись, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 314,369-372, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України в редакції станом на 24.11.2016, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000092 внесене до ЄРДР 09.05.2022 , про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 336 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: