Справа № 991/3594/22
Провадження №11-п/991/13/22
Слідчий суддя - ОСОБА_9
Головуючий: ОСОБА_10
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 вересня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_11,

суддів ОСОБА_12, ОСОБА_13.,

ОСОБА_14., ОСОБА_15.,

секретар судового засідання ОСОБА_16.,

захисник - адвокат ОСОБА_17,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_17 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000870 у справі № 991/3594/22 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з Вищого антикорупційного суду до Дарницького районного суду міста Києва,

ВСТАНОВИЛА:

10 грудня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 00000870 від 29 березня 2016 року щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у справі № 753/11849/19.

07.09.2022 ухвалою Вищого антикорупційного суду із матеріалів кримінального провадження № 00000870 у справі № 753/11849/19 виділено в окреме провадження матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_1 із присвоєнням справі № 991/3594/22.

19.09.2022 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_17 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000870 у справі № 991/3594/22 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з Вищого антикорупційного суду до Дарницького районного суду міста Києва.

Обґрунтовуючи дане клопотання, захисник наводить наступні доводи.

Виділення із кримінальної справи № 753/11849/19 у кримінальному провадженні № 00000870 матеріалів відносно ОСОБА_1 у судову справу № 991/3594/22 створило підстави для направлення кримінального провадження № 0000870 у справі № 991/3594/22 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України із Вищого антикорупційного суду до Дарницького районного суду міста Києва у зв`язку із невідповідністю предметній підсудності Вищого антикорупційного суду.

Для наявності підсудності справи Вищому антикорупційному суду відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України необхідна хоча б одна із умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК України. Однак у зазначеному виділеному судовому провадженні вони відсутні.

ОСОБА_1 не займав жодної із вказаних в п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України посад та взагалі не мав та не має відношення до державної служби чи органів місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 є директором ТОВ «Будцентр Витязь», який не є суб`єктом господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків. У статутному капіталі даного товариства взагалі відсутня частка державної власності, що унеможливлює застосування п.2 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Також відсутнє і обвинувачення за статтями, вказаними в п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Даний перелік є виключним, а отже справа за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України не відповідає умовам підсудності Вищого антикорупційного суду.

До передання кримінального провадження Вищому антикорупційному суду підсудність була визначена за Дарницьким районним судом м. Києва, а тому є необхідність у його направленні саме до вказаного суду.

Позиція учасників провадження

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_17 своє клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання, у якому прохав здійснювати судовий розгляд клопотання за його відсутності. Проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_17 заперечував та прохав відмовити у його задоволенні.

Інші учасники судового провадження повідомлені про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не прибули, у зв`язку з чим, відповідно до ч.4 ст.34 КПК України, розгляд клопотання здійснюється за їх відсутності.

Обставини, встановлені Судом під час вирішення клопотання

10 грудня 2019 року до Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 00000870 від 29 березня 2016 року у справі № 753/11849/19 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 210 КК України; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 210 КК України; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обвинувачення, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

07.09.2022 ухвалою Вищого антикорупційного суду із матеріалів кримінального провадження № 00000870 у справі № 753/11849/19 виділено в окреме провадження матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_1 із присвоєнням справі № 991/3594/22.

Вказана ухвала про виділення обґрунтована необхідністю дотримання розумних строків кримінального провадження та досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України.

Станом на час розгляду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_17 дане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Станом на дату надходження до Вищого антикорупційного суду матеріалів кримінального провадження № 00000870, питання визначення підсудності за даним судом були врегульовані наступним чином.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» встановлено, що Вищий антикорупційний суд здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом, а також шляхом здійснення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у таких кримінальних провадженнях, здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанції у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави в порядку цивільного судочинства; Територіальна юрисдикція (підсудність) Вищого антикорупційного суду поширюється на всю територію України.

Відповідно до ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Приміткою до ст. 45 КК України до корупційних кримінальних правопорушень віднесені кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України, з метою визначення підсудності кримінального провадження за Вищим антикорупційним судом, має бути наявна хоча б одна з нижченаведених умов:

1) злочин вчинено:

Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;

державним службовцем, посада якого належить до категорії "А";

депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;

суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру";

особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище;

військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;

керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;

2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);

3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.

Пунктом 20-2 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України встановлювалось наступне.

Підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:

1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду";

2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

У разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

У разі зміни обвинувачення в суді під час розгляду справи Вищим антикорупційним судом таке кримінальне провадження продовжує розглядати Вищий антикорупційний суд. У разі якщо Вищий антикорупційний суд вийде за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в порядку та у випадках, визначених частиною третьою статті 337 цього Кодексу, відповідне кримінальне провадження продовжує розглядатися як таке, що підсудне Вищому антикорупційному суду. У випадках, передбачених цим абзацом, кримінальне провадження в апеляційній інстанції здійснює Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду" набув чинності 22.09.2019.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000870 від 29.03.2016 здійснювалося детективами Національного антикорупційного бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 00000870 від 29.03.2016 ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника управління будівництва Департаменту ресурсного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України та здійснюючи безпосереднє керівництвом начальником 1 Окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України (далі - 1 ОВКБ ДПСУ) ОСОБА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, протягом березня-травня 2015 року (точні дата та час досудовим слідством не встановлені) вступив із ОСОБА_3 у попередню злочинну змову, спрямовану на заволодіння коштами Державного бюджету України, виділення яких планувалось Кабінетом Міністрів України для здійснення заходів з інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону.

Так, згідно з розробленим злочинним планом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовились спільно підібрати суб`єкт господарювання як генеральних підрядників та субпідрядників з виконання робіт з інженерно-технічного облаштування кордону, на рахунки яких ОСОБА_3 за погодженням з ОСОБА_2 будуть перераховуватися бюджетні кошти.

У подальшому, за розробленим злочинним планом, керівниками підібраних ними суб`єктів господарювання за наслідками проведення будівельних робіт форми КБ-2в, до яких будуть вноситися відомості, що не відповідають дійсності, зокрема щодо фактично виконаних обсягів робіт та їх вартості, при цьому частина робіт, включених до актів, фактично виконуватись не буде, а підлеглі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особи, визначені здійснювати технічний нагляд за будівництвом об`єктів, за попередньою змовою з останніми будуть підтверджувати своїм підписом обсяги нібито виконаних будівельних робіт.

Крім того, ОСОБА_3 як начальником 1 ОВКБ ДПСУ відповідно до розробленого із ОСОБА_2 злочинного плану будуть підписуватися акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в із внесеними до них недостовірними відомостями щодо обсягів фактично виконаних робіт та їх вартості і платіжні доручення про перерахування коштів на рахунки заздалегідь підібраних суб`єктів господарювання, визначених співучасниками як генеральних підрядників з виконання робіт з інженерно-технічного облаштування кордону, якими за домовленістю з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частина отриманих від 1 ОВКБ ДПСУ грошових коштів через налагоджену схему конвертації безготівкових коштів у готівку із залученням заздалегідь підібраних субпідрядних суб`єктів господарювання - ТОВ «КІТ-ТРЕЙД», фактичним власником якого був ОСОБА_8 , буде розкрадатись та розподілятись між співучасниками злочинної схеми.

Задля успішної реалізації спланованої ними злочинної схеми на власний розсуд були підшукані такі суб`єкти господарювання: ДП «Чернігівський облавтодор» ВАК «ДАК «Автомобільні дороги України», керівник - ОСОБА_6 , ТОВ «Агентство захисту інформації», керівник ОСОБА_5 , ТОВ «Будцентр Витязь», керівник - ОСОБА_1 , які мали спеціальні дозволи на провадження діяльності, пов`язаною з державною таємницею, і з керівниками яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вступили у злочинну змову, спрямовану на заволодіння бюджетними коштами, виділеними для інженерно-технічного облаштування кордону за вищевказаною злочинною схемою, отримавши їх згоду на участь у ній.

Маючі на меті заволодіти коштами Державного бюджету України, перерахування яких планувалось на рахунки ТОВ «Будцентр Витязь», ОСОБА_2 залучив до реалізації розробленого співучасниками злочинного плану ОСОБА_7 , з яким перебував тривалий час у довірчих відносинах і який був знайомий із директором ТОВ «Будцентр Витязь» ОСОБА_1 .

Згідно із відведеною ОСОБА_7 у злочинній схемі роллю, він мав сприяти діям співучасників у заволодінні коштами, представляти інтереси ТОВ «Будцентр Витязь» у взаємовідносинах з 1 ОВКБ ДПСУ при виконанні ТОВ «Будцентр Витязь» робіт з інженерно-технічного облаштування кордону, лобіювати його інтереси щодо прийняття рішень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про залучення ТОВ «Будцентр Витязь» до якнайбільшого обсягу робіт та як наслідок - перерахування більшого обсягу грошових коштів вказаному товариству для подальшого заволодіння ними, а також здійснювати згідно із досягнутою співучасниками домовленістю отримання обготівкованих грошових коштів у ТОВ «Будцентр Витязь» у м. Харкові, їх перевезення до м. Києва та передачу службовим особам Державної прикордонної служби, зокрема ОСОБА_2 .

Так, 17.08.2015 ОСОБА_3 від імені 1 ОВКБ ДПСУ (замовник) уклав договір підряду № 50-15 із ДП «Чернігівський облавтодор» ВАТ «Автомобільні дороги України» в особі директора ОСОБА_6 (генпідрядник), 02.11.2015 договір підряду №75-15 із ТОВ «АЗІ» в особі директора ОСОБА_5 (генпідрядник) та 10.12.2015 договір підряду №92-15 із ТОВ «Будцентр Витязь» в особі директора ОСОБА_1 (генпідрядник), відповідно до яких керівники зазначених юридичних осіб зобов`язались виконувати роботи з інженерно-технічного облаштування кордону на об`єкті шифр 388-21-15-4.

Усвідомлюючи, що реалізувати свої злочинні наміри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 самостійно не зможуть, та з метою перекладення відповідальності за скоєне правопорушення у разі його викриття на інших осіб, протягом листопада 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залучили до його реалізації свого підлеглого, керівництво і контроль за діяльністю якого мав здійснювати ОСОБА_3 - старшого офіцера виробничо-технічного відділення 1 ОВКБ ДПСУ ОСОБА_4 , на якого відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.11.2015 № АГ ДСК було покладено обов`язок здійснювати технічний нагляд за будівництвом об`єктів Державної прикордонної служби України, які реалізуються в рамках Плану заходів, шифр 388-21-15-4 та шифр 388-21-15-7.

Як вбачається із обвинувального акту, розмір шкоди, завданої державі кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 191 КК України, складає 16 688 496, 31 грн., що в п`ятсот і більше разів перевищувало розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення злочину.

Крім того, нормами ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» встановлено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення. Таким чином, працівники Державної прикордонної служби є службовими особами правоохоронного органу.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що матеріали кримінального провадження № 00000870 були підсудні Вищому антикорупційному суду за наявністю критерію, визначеного ст. 33-1 та п.2 ч.5 ст.216 КПК України.

Відносно твердження захисника про те, що виділення із кримінальної справи № 753/11849/19 у кримінальному провадженні № 00000870 матеріалів відносно ОСОБА_1 у судову справу № 991/3594/22 створило умови, за яких дана справа перестала бути підсудною Вищому антикорупційному суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 216 КПК України при визначенні критеріїв здійснення досудового розслідування детективами Національного антикорупційного бюро України та подальшого можливого визначення підсудності Вищому антикорупційному суду застосовується поняття «злочин».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Крім того, Кримінальний кодекс України допускає вчинення злочину у співучасті, що відображено у Розділі VI КК України, в якому визначено форми такої співучасті.

Таким чином, умови ст. 33-1 КПК України та п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України для цілей визначення підсудності Вищим антикорупційним судом будуть дотримані, коли один із злочинів, вказаних у ст. 33-1 КПК України буде вчинений за участю одного із суб`єктів, визначених у п. 1 ч. 5 ст.216 КПК України, при тому, що решта співучасників може не займати посади, визначені у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, але дії всіх співучасників охоплені єдиним умислом.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 00000870 дії обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 охоплювались єдиним умислом, спрямованим на заволодіння коштами Державного бюджету України, виділеними для здійснення заходів з інженерно-технічного облаштування українсько-російського державного кордону.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що виділення із кримінальної справи №753/11849/19 у кримінальному провадженні № 00000870 матеріалів відносно ОСОБА_1 у судову справу № 991/3594/22, як вже зазначалось Судом, не було обумовлено відсутністю взаємозв`язку між діями, вчинення яких інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_1 , та діями інших обвинувачених.

Висновки суду

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_17 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000870 у справі № 991/3594/22 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з Вищого антикорупційного суду до Дарницького районного суду міста Києва задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 33-1, 34, 216, 376, 532 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_17 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000870 у справі № 991/3594/22 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з Вищого антикорупційного суду до Дарницького районного суду міста Києва - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_11

Судді: ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15