Справа № 357/1874/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 21 жовтня 2022 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за згодою потерпілого ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0002934, яке внесене до ЄРДР 26 листопада 2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матюші Білоцерківського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

а також,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Матюші Білоцерківського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (далі Угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_5 обвинувачувався за ч. 2 ст. 127 КК України, у катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю та моральних страждань шляхом вчинення насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому за таких фактичних обставин.
23 листопада 2021 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходились в гаражному приміщенні, що розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де розпивали спиртні напої.

В ході проведення дозвілля у ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті не виконання ОСОБА_4 зобов`язання з ремонту мопеду, який він обіцяв виконати напередодні. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за попередньої змови виник умисел на спричинення потерпілому фізичного та морального страждання.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 діючи з прямим умислом на заподіяння фізичного та морального страждання потерпілому ОСОБА_4 , шляхом вчинення насильницьких дій, з метою, примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, а саме відремонтувати мопед, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно за попередньою змовою, заподіяли останньому фізичного та морального страждання. З цією метою ОСОБА_5 взяв з полиці скляну банку, в яку набрав бензин з баку мопеда, та облив ним потерпілого ОСОБА_4 . Після цього, дістав запальничку та намагався підпалити останнього, однак вона не спрацювала, а тому ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел бажаючи довести до кінця дії ОСОБА_5 , взяв до рук запальничку та підпалив потерпілого ОСОБА_4 , після чого штовхнув його в оглядову яму гаражного приміщення.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: термічного опіку полум`ям обличчя та обох кистей (з гнійним запаленням на правій кисті), ушкодження нігтьових пластин пальців обох кистей, площею 9% поверхні тіла; термічних опіків повік обох очей; термічного опіку зовнішнього вуха та носа які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного видужання необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні (21 день).

ОСОБА_6 обвинувачувався за ч. 2 ст. 127 КК України, у катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю та моральних страждань шляхом вчинення насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому за таких фактичних обставин.
23 листопада 2021 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходились в гаражному приміщенні, що розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де розпивали спиртні напої.

В ході проведення дозвілля у ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ґрунті не виконання ОСОБА_4 зобов`язання з ремонту мопеду, який він обіцяв виконати напередодні. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за попередньої змови виник умисел на спричинення потерпілому фізичного та морального страждання.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 діючи з прямим умислом на заподіяння фізичного та морального страждання потерпілому ОСОБА_4 , шляхом вчинення насильницьких дій, з метою, примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, а саме відремонтувати мопед, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчинюваного діяння та бажаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно за попередньою змовою, заподіяли останньому фізичного та морального страждання. З цією метою ОСОБА_5 взяв з полиці скляну банку, в яку набрав бензин з баку мопеда, та облив ним потерпілого ОСОБА_4 . Після цього, дістав запальничку та намагався підпалити останнього, однак вона не спрацювала, а тому ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел бажаючи довести до кінця дії ОСОБА_5 , взяв до рук запальничку та підпалив потерпілого ОСОБА_4 , після чого штовхнув його в оглядову яму гаражного приміщення.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: термічного опіку полум`ям обличчя та обох кистей (з гнійним запаленням на правій кисті), ушкодження нігтьових пластин пальців обох кистей, площею 9% поверхні тіла; термічних опіків повік обох очей; термічного опіку зовнішнього вуха та носа які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так, як для повного видужання необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні (21 день).

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно із Угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 127 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 127 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Також сторони погодились, на звільнення ОСОБА_6 за ст. 75 КК України, із випробуванням із іспитовим строком три роки та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 127 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Також сторони погодились, на звільнення ОСОБА_5 за ст. 75 КК України, із випробуванням із іспитовим строком три роки та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпілий ОСОБА_8 надав прокурору згоду на укладення Угоди про визнання винуватості.

Отже, у кримінальному провадженні № 0002934, яке внесене до ЄРДР 26 листопада 2021 року відносно ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченим роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та моральних страждань шляхом вчинення насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 , обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також відповідає наявним характеризуючим його особу даним, а саме він раніше не судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра медичну допомогу не отримує.

Суд вважає, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує ОСОБА_6 у строк відбуття покарання, сто сімдесят дев`ять днів його попереднього ув`язнення, з 29 листопада 2021 року до 26 січня 2022 року, а також з 27 червня 2022 року до 24 жовтня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони Угоди про визнання винуватості, узгодили обвинуваченому ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ч. 2 ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, визначені у ч. 1 ст. 76 КК України, а також відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме зобов`язати його не відвідувати кафе, бари, ресторани та інші громадські місця, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив, оскільки кримінальне правопорушення вчинене ним у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю три роки, що обумовлене тяжкістю вчиненого злочину, наявністю обтяжуючих покарання обставин.

В свою чергу, ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та моральних страждань шляхом вчинення насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також відповідає наявним характеризуючим його особу даним, а саме він раніше не судимий, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра медичну допомогу не отримує.

Суд вважає, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує ОСОБА_5 у строк відбуття покарання, сто сімдесят дев`ять днів його попереднього ув`язнення, з 29 листопада 2021 року до 26 січня 2022 року, а також з 27 червня 2022 року до 24 жовтня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони Угоди про визнання винуватості, узгодили обвинуваченому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ч. 2 ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, визначені у ч. 1 ст. 76 КК України, а також відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме зобов`язати його не відвідувати кафе, бари, ресторани та інші громадські місця, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив, оскільки кримінальне правопорушення вчинене ним у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю три роки, що обумовлене тяжкістю вчиненого злочину, наявністю обтяжуючих покарання обставин.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 17 лютого 2022 року № СЕ-19/111-21/62793-БД, витрати на проведення експертизи становлять 7 566,38 грн.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 21 січня 2022 року № СЕ-19/111-21/59710-ФХД, витрати на проведення експертизи становлять 1 372,96 грн.

Згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 28 грудня 2021 року № СЕ-19/111-21/60623-БД, витрати на проведення експертизи становлять 1 372,96 грн.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 15 грудня 2021 року № СЕ-19/111-21/60620-Д, витрати на проведення експертизи становлять 2 059,44 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в дохід держави, у рівних частках.

Згідно із ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 26 листопада 2021 року, чорну матерчату куртку, чоловічі черевики, чорні матерчаті штани, светр сірого кольору, кофту сірого кольору, кофту сіро-синього кольору та дві шкарпетки, визнано речовими доказами.

Згідно із постановою про передачу речових доказів до кімнати зберігання речових доказів від 28 січня 2022 року, речовий доказ, а саме дублянка чорного кольору, передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів.

Згідно із п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, їх необхідно повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Згідно із постановою про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 26 листопада 2021 року, запальничку «ВІС», яку запаковано в паперовий конверт, скляну банку, яку упаковано в картонну коробку, два фрагменти ззовні схожі на фрагменти обгорілої шкіри, які упаковано в паперовий конверт, тканину світлого кольору, визнано речовими доказами.

Відповідно до постанови про передачу речових доказів до кімнати зберігання речових доказів від 31 грудня 2021 року, спец пакети № 417578, № 4171579, № 4171580, всередині яких дактилоскопічні карти та картонну коробку всередині якої банка, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів.

Згідно із постановою про передачу речових доказів до кімнати зберігання речових доказів від 14 січня 2022 року, два фрагменти схожі на шкіру, визнано речовими доказами.

Відповідно до постанови про передачу речових доказів до кімнати зберігання речових доказів від 18 лютого 2022 року, об`єкти дослідження, які знаходяться у спец пакетах № 5779807, № 5779808, № 5779809, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, вони підлягають знищенню.

Суд підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для продовження застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжного заходу, з огляду на звільнення їх від відбування покарання, не вбачає.

Згідно із ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 21 жовтня 2022 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за згодою потерпілого ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0002934, яке внесене до ЄРДР 26 листопада 2021 року відносно ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання, сто сімдесят дев`ять днів його попереднього ув`язнення, з 29 листопада 2021 року до 26 січня 2022 року, а також з 27 червня 2022 року до 24 жовтня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Визначити ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі ч. 1 ст. 76, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не відвідувати кафе, бари, ресторани та інші громадські місця, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив

Іспитовий строк обчислювати з 24 жовтня 2022 року.

Скасувати застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти, в залі суду.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання, сто сімдесят дев`ять днів його попереднього ув`язнення, з 29 листопада 2021 року до 26 січня 2022 року, а також з 27 червня 2022 року до 24 жовтня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Визначити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі ч. 1 ст. 76, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не відвідувати кафе, бари, ресторани та інші громадські місця, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив

Іспитовий строк обчислювати з 24 жовтня 2022 року.

Скасувати застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти, в залі суду.

Стягнути із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на користь держави, витрати на залучення експерта у розмірі 6 185,87 грн., із кожного.

Речові докази:

1) чорну матерчату куртку, чоловічі черевики, чорні матерчаті штани, светр сірого кольору, кофту сірого кольору, кофту сіро-синього кольору та дві шкарпетки, визнано речовими доказами, дублянку чорного кольору, - повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

2) запальничку «ВІС», яку запаковано в паперовий конверт, скляну банку, яку упаковано в картонну коробку, два фрагменти ззовні схожі на фрагменти обгорілої шкіри, які упаковано в паперовий конверт, тканину світлого кольору; спец пакети № 417578, № 4171579, № 4171580, всередині яких дактилоскопічні карти та картонну коробку всередині якої банка; два фрагменти схожі на шкіру, об`єкти дослідження, які знаходяться у спец пакетах № 5779807, № 5779808, № 5779809, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_9