Справа № 128/2123/22
УХВАЛА
Іменем України

01 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№81)», заяву засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)», про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України за періоди з 21.12.2017 до 16.02.2018, з 05.09.2018 до 03.01.2019, з 14.03.2019 до 18.07.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні 01.11.2022 просив проводити судовий розгляд без участі його захисника, який не може прибути в судове засідання. Заяву про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі, оскільки в періоди з 21.12.2017 до 16.02.2018, з 05.09.2018 до 03.01.2019, з 14.03.2019 до 18.07.2019 він перебував в місцях попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом кримінального провадження.

Представник Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_5 у вирішенні заяви засудженого ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України за період з 21.12.2017 до 16.02.2018, з 05.09.2018 до 03.01.2019, з 14.03.2019 до 18.07.2019 він не підтримує, оскільки вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.07.2017 ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 вересня 2016 року до 20 червня 2017 року включно з розрахунку за один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі, вирок набрав законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 18.09.2017, а постановою Верховного Суду від 17.12.2018 вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.07.2017 та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 18.09.2017 змінено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ додатково зараховано ОСОБА_4 у строк покарання попереднє ув`язнення з 21 червня 2017 року до 18 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; в інші періоди, про які зазначає ОСОБА_4 запобіжний захід до нього не застосовувався, тому заява ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Заслухавши думки учасників судового провадження, оглянувши особову справу засудженого ОСОБА_4 , cуд дійшов такого висновку.
У відповідності до статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, в тому числі й питання про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Судом установлено, що ОСОБА_4 вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.07.2017 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 та ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено покарання: за ч. 4 ст. 296 КК України 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 121 КК України 8 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання обрано шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначено 8 років позбавлення волі; міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню тримання під вартою; строк відбуття покарання вирішено рахувати з 10 липня 2017 року; в строк відбуття покарання зараховано час попереднього ув`язнення: з 16 вересня 2016 року до 20 червня 2017 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, викладеній в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з розрахунку за один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі, з 21 червня 2017 року по день набрання вироку чинності на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18.09.2017 вирок Хмельницького міськрайонного суду від 10.07.2017 щодо ОСОБА_4 залишено без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Постановою Верховного Суду від 17.12.2018 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 задоволено частково; вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.07.2017 та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 18.09.2017 змінено; на підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ додатково зараховано ОСОБА_4 у строк покарання попереднє ув`язнення з 21 червня 2017 року до 18 вересня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; у решті судові рішення залишено без змін.

«Попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» не тотожні поняття.

Норма частини п`ятої статті 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є нормою матеріального кримінального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань, а є складовою частиною інституту призначення покарання, який, у свою чергу, є одним з кримінально-правових інститутів, передбачених у розділі ХІ Загальної частини КК України.

Зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його).

Згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, до частини п`ятої статті 72 КК України було внесено зміни.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цією ж нормою було встановлено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

18 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення)» № 2046-VIII, який набрав законної сили 21.06.2017. Вказаним Законом скасовуються зміни, внесені до Кримінального кодексу України Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VІІІ від 26.11.2015, яким знову змінено частину п`яту статті 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином, Закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні статті 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні статті 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією частини п`ятої статті 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто, застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень, викладених у ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами першою та третьою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 29.08.2018 по справі № 663/537/17. Згідно з правовим висновком щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Попереднє ув`язнення у розумінні положень статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто, термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Частиною другою Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838-VIII, який набрав чинності 24.12.2015, визначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Питання щодо застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_4 за період з 27.12.2017 до 14.01.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі уже було предметом судового розгляду, за результатами якого 09.04.2020 Вінницьким районним судом Вінницької області винесено відповідну ухвалу, якою в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку за ч. 5 ст. 72 КК України відмовлено. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.07.2020 ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09.04.2020 залишено без змін. В касаційному порядку ухвала Вінницького апеляційного суду від 28.07.2020 не оскаржувалася.

У даній заяві ОСОБА_4 повторно просить застосувати перерахунок строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України за періоди з 21.12.2017 до 16.02.2018, з 05.09.2018 до 03.01.2019, таким чином, ОСОБА_4 фактично не погоджується з ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.04.2020 та ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.07.2020.

Кримінальним процесуальним законодавством визначено певний порядок оскарження судових рішень. Установлено, що засудженим ОСОБА_4 не було використано своє право на оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 28.07.2020 в касаційному порядку, а Вінницький районний суд Вінницької області не є судом, який здійснює перегляд рішень інших судів. Таким чином, заява засудженого ОСОБА_4 про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України за періоди з 21.12.2017 до 16.02.2018, з 05.09.2018 до 03.01.2019 задоволенню не підлягає.

Щодо періоду з 14.03.2019 до 18.07.2019, який також зазначений в заяві ОСОБА_4 про перерахунок строку, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.07.2017 набрав законної сили 18.09.2017 на підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області, а постановою Верховного Суду від 17.12.2018 в рамках касаційного провадження до ОСОБА_4 попереднє ув`язнення не застосовувалося.

Керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)», про застосування перерахунку строку покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА