ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1250/22 Справа № 192/122/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна та резолютивна)

18 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року було звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 14 днів.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, за весь час відбування покарання характеризується добре, постійно працевлаштований, має шість заохочень, стягнень не має, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», «Фізкультура та спорт», «Правова освіта», отримав професію за час відбування покарання.
Тому суд першої інстанції зробив висновок, що вказані обставини свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу від 10 лютого 2022 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 відбуває покарання з 11.10.2018 року, проте вперше заохочення отримав тільки 21.01.2020 року, що не свідчить про те, що ОСОБА_7 зробив для себе належні висновки та став на шлях виправлення.
Прокурор вважає, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_7 вже звільнявся умовно-достроково, проте належних висновків для себе не зробив, та знову скоював умисні злочини.
Прокурор вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до з`ясування всіх обставин справи, та не в повному обсязі дослідив наявність підстав для застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення, що, на думку прокурора, є підставою для скасування вказаної ухвали.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Як вбачається з матеріалів провадження, відповідно до характеристики, наданої ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», ОСОБА_7 за час перебування в місцях позбавлення волі має шість заохочень за зразкову поведінку та сумління ставлення до праці, стягнень не має.
За весь час відбування покарання ОСОБА_7 характеризується добре, постійно працевлаштований, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», «Фізкультура та спорт», «Правова освіта», отримав професію за час відбування покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги прокурора та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що засуджений ОСОБА_7 може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбуття покарання, оскільки він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4