КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

12 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 09 грудня 2021 року по справі № 755/13615/21 (провадження № 1-кс/755/5132/21) слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 закрила провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову від 27.10.2021 року про відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000167.

Своє рішення про закриття провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя обґрунтувала тим, що, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, з моменту закриття кримінального провадження орган досудового розслідування втрачає право на здійснення будь-яких слідчих та процесуальних дій у такому кримінальному провадженні, а слідчий суддя, відповідно, втрачає повноваження щодо розгляду по суті скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та/або прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що про закриття кримінального провадження № 0000167 від 11.03.2021 року, суду стало відомо лише в судовому засіданні, слідчий суддя, на підставі вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, дійшов висновку, що в даному випадку слід застосувати положення ч. 2 ст. 305 цього Кодексу, а саме закрити провадження за скаргою.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2021 року по справі № 755/13615/21 про закриття провадження у справі скасувати повністю та передати справу на розгляд до місцевого суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки діючим КПК України не передбачена можливість винесення слідчим суддею ухвали про закриття провадження при розгляді клопотання.

Зокрема, як зазначає апелянт, твердження слідчого судді про те, що з моменту закриття кримінального провадження орган досудового розслідування втрачає право на здійснення будь-яких слідчих та процесуальних дій у такому кримінальному провадженні, а слідчий суддя втрачає повноваження щодо розгляду по суті скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та/або прокурора у цьому кримінальному провадженні, є свавільними, необґрунтованими та незаконними, оскільки ухвала слідчого судді не ґрунтується на жодних належних і допустимих для її винесення доказах (постанови про закриття кримінального провадження), а тому заявник просить її скасувати.

Приймаючи до уваги наявність в матеріалах судового провадження заяви ОСОБА_5 про розгляд поданої ним скарги за його відсутності, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає можливим провести апеляційний розгляд за відсутності учасників кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність посадової особи Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві та проаналізувавши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, положеннями § 1 глави 26 КПК України встановлені можливість та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Досудове розслідування, як це передбачено ч. 2 ст. 214 КПК України, розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, а строк досудового розслідування, згідно положень ч. 1 ст. 219 цього Кодексу, обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, тобто до настання однієї з форм закінчення досудового розслідування.

Зазначені положення кримінального процесуального закону дозволяють зробити висновок про те, що будь-які скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, підлягають розгляду по суті лише до закінчення досудового розслідування, в даному випадку до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, за виключенням випадків оскарження безпосередньо рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки слідчого судді не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, оскільки під час розгляду скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого від 27 жовтня 2021 року про відмову в задоволення клопотання від 30.07.2021 року № 21 про проведення процесуальних та слідчих дій у строки, визначені ст. 220 КПК України, в рамках кримінального провадження № 0000167, було встановлено, що, згідно постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 від 24 листопада 2021 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000167 від 11.03.2021 року, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, з моменту закриття зазначеного кримінального провадження слідчий суддя був позбавлений можливості розглядати скаргу ОСОБА_5 по суті, оскільки, внаслідок прийняття такого рішення, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було завершено, а тому фактично перестав існувати предмет оскарження, передбачений ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Що ж стосується доводів скарги про те, що діючим КПК України не передбачена можливість винесення слідчим суддею ухвали про закриття провадження по скарзі, то їх також слід визнати безпідставними, оскільки як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі, така можливість передбачена ч. 2 ст. 305 цього Кодексу, яку правомірно застосовано слідчим суддею, виходячи із загальної засади кримінального провадження, передбаченої ч. 5 ст. 9 КПК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів не має підстав для висновку, що ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року була винесена внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову від 27.10.2021 року про відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000167, без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2021 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання у рамках кримінального провадження № 0000167, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 755/13615/21

Номер провадження : 11-сс/824/1024/2022

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1