Справа №295/8639/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання слідчого ВР ЗСТ СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0001657 від 02.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що 01.09.2022 близько 07.40 год. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Tucson» р/н НОМЕР_1 , рухаючись по авто дорозі «Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський», на 190 км, поблизу с. Сінгури Житомирського р-ну., зі сторони м. Бердичів в напрямку м. Житомира, допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Note» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному напрямку. Після зіткнення автомобіль «Hyundai Tucson» р/н НОМЕР_1 виїхав на зустрічну смугу руху та в подальшому зіткнувся з сідловим тягачем «DAF XF 95.430» НОМЕР_3 в складі з напівпричепом «Trailor ТХ 34CW» р/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався зі сторони м. Житомира в напрямку м. Бердичів. Внаслідок даної ДТП водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до медичного закладу м. Житомира.

В ході проведення огляду місця ДТП працівниками СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області було вилучено транспортний засіб, а саме сідловий тягач «DAF XF 95.430» НОМЕР_3 та поміщено на майданчик тимчасового тримання автомобілів ГУНП в Житомирській області, що за адресою; Житомирський р-н., смт. Гуйва, вул, Бердичівська, 64-В.

Оскільки транспортний засіб, а саме: сідловий тягач «DAF XF 95.430» НОМЕР_3 , зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що він є доказом вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування, з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаної ДТП, необхідно провести ряд експертних досліджень, зокрема: експертизу технічного стану автомобіля, експертизу механізму та обставин ДТП та судово-трасологічну експертизу.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України транспортний засіб, а саме: сідловий тягач «ОАР ХР 95.430» НОМЕР_3 , який знаходився в користуванні ОСОБА_6 , який був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового тримання автомобілів ГУНП в Житомирській області, що за адресою: Житомирський р-н., смт. Гуйва, вул. Бердичівська, 64-В. Слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 01.09.2022 року при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди та направлений на відповідальне зберігання за вказаною вище адресою, і відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб вважається тимчасово вилученим майном.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Користувач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся згідно з вимогами КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на сідловий тягач «DAF XF 95.430» НОМЕР_3 , який знаходився в користуванні ОСОБА_6 та позбавити права відчужувати, користуватись та розпоряджатись наступним майном:

Виконання ухвали покласти на слідчого ВР ЗСТ СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7 Перекупка