КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0001159 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горі (Грузія), громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Як встановив суд у вироку, 24 квітня 2021 року приблизно о 10 годині, ___________________________________________________________
Справа №11-кп/824/396/2022 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_1
перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, через мережу Інтернет за допомогою мобільного додатку «Телеграм» замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи для власного споживання, без мети збуту, психотропну речовину амфетамін, за яку, шляхом перерахування на банківську картку, заплатив 250 гривень.
Цього ж дня, відповідно до отриманого по вказаному вище мобільному додатку від невстановленої досудовим розслідуванням особи смс-повідомлення, він направився до будинку АДРЕСА_3 , де приблизно о 16 год. 10 хв. на спортивному майданчику біля брусів знайшов залишений невстановленою слідством особою пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина, та прозору ємність з полімерного матеріалу, в середині якої знаходилась порошкоподібна речовина, які, будучи обізнаним і усвідомлюючи, що там міститься психотропна речовина амфетамін, придбання та зберігання якої є незаконним, поклав до кишені власних джинсів, в які був одягнений, чим вчинив незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту.

Після цього ОСОБА_6 , зберігаючи при собі придбаний ним пакет та прозору ємність з порошкоподібною речовиною, що містить психотропну речовину - амфетамін, направився до місця свого проживання, чим здійснив незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Але, пройшовши незначну відстань від вищевказаного будинку, він був зупинений працівниками поліції, якими у нього було виявлено, а в подальшому і вилучено вказані поліетиленовий пакет та прозору ємність з порошкоподібною речовиною.
Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-21/19745-НЗПРАП від 06.05.2021, у вилучених у ОСОБА_6 і наданих на дослідження порошкоподібних речовинах світло-жовтого кольору, виявлено психотропну речовину - амфетамін, маса якої у речовинах складає 0,262 г.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вважаючи вирок суду надто суворим, просить його скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі ст. 44 та ч. 4 ст. 309 КК України у зв`язку з тим, що він добровільно звернувся до лікувального закладу, розпочав та пройшов повний курс лікування від наркоманії.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом винесено занадто суворий вирок, який не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, та не враховано, що обставиною, яка пом`якшує його покарання є визнання вини в повному обсязі, щиросердне розкаяння та активне сприяння слідству у розкритті злочину.
Крім того, зазначає, що за час проведення досудового слідства, він вже багаторазово пожалкував про скоєне кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканням оточуючих людей, у скоєному проявив щиросердне розкаяння, звернув увагу на свій стан здоров`я, відчув що його організм залежний від наркотичного засобу та зрозумів, що захворів і страждає на захворювання - наркоманію, тому за власної ініціативи добровільно звернувся до лікувального закладу - Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ» (наркологічне відділення № 3) та пройшов повний курс лікування від наркоманії.
Також звертає увагу й на обставини, які характеризують його особистість, а саме, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з батьками, працює менеджером ТОВ «Астра НВ» та на обліку у психлікарні не перебуває.
Таким чином, з урахуванням інформації про його особистість, наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обтяжуючих обставин, вважає, що справа підлягає закриттю на підставі ст. 44 та ч. 4 ст. 309 КК, а він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, встановленим органом досудового розслідування, оскільки вирок суду був ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку у спрощеному порядку колегія суддів не вбачає, а тому встановлені органом досудового розслідування обставини, як і правова кваліфікація дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 394 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги.

Міра покарання призначена обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України.
Так, з вироку вбачається, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, обставину, яка пом`якшує покарання, - його щире каяття, та відсутність обставин, які його обтяжують.
Саме на цих підставах суд, за змістом судового рішення, хоча й визнав за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, але визнав також і за можливе звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку, протягом якого буде здійснюватись контроль за його поведінкою.
З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, та тих даних про його особу, які свідчать про те, що він раніше не судимий, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, а також того, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, і обставини, які обтяжують його покарання, відсутні.

Тож, зважаючи на зазначені обставини та дані про особу ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкції інкримінованого йому кримінального проступку та вмотивовано на підставі ст. 75 КК України звільнив його від відбування призначеного покарання з випробуванням, так як його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому з доводами апелянта про суворість призначеного йому вироком суду першої інстанції покарання, які до того ж ним жодним чином не аргументовані, колегія суддів погодитись не може.
Що стосується вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження щодо нього на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у зв`язку з тим, що він добровільно звернувся до лікувального закладу, розпочав та пройшов повний курс лікування від наркоманії, то колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підстава звільнення особи від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, складається з двох елементів, а саме: добровільного звернення цієї особи до лікувального закладу і початку її лікування від наркоманії.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року передбачено, що медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлений діагноз «наркоманія» потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар - нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 37/6668 від 15.06.2021 року, яка долучена до апеляційної скарги, ОСОБА_6 поступив за самозверненням до лікувального закладу КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» з метою амбулаторного лікування (проходив обстеження в наркологічному відділенні №3 з 08.06.2021 по 09.06.2021, рішенням комісії ЛКК від 09.06.2021 встановлено діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання інших стимуляторів. Синдром залежності, епізодичне вживання (F15.26), рекомендовано лікування в амбулаторному режимі, в наркологічному відділені №3). Проходить лікування в амбулаторному режимі з 09.06.2021 по теперішній час.
Відповідно до даної виписки, ОСОБА_6 проходить амбулаторне лікування, проте зазначений діагноз встановлюється за результатами обстеження в умовах стаціонару, що передбачено Законом та Інструкцією про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338.
Також у виписці лікувальної установи вказано про епізодичне вживання ОСОБА_6 інших стимуляторів, натомість зазначеним вище Законом визначено, що наркоманія - це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок їх систематичного незаконного вживання.

До того ж, відповідно до висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі №357/11205/19, добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК України, слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні.

Між тим, ОСОБА_6 звернувся до лікувальної установи через 7 днів після ухвалення 02 червня 2021 року Солом`янським районним судом м. Києва вироку, а не після виявлення правоохоронними органами факту незаконного придбання та зберігання ним психотропної речовини без мети збуту та направлення обвинувального акта до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку.
Тому, зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що звернення ОСОБА_6 до лікувального закладу після ухвалення вироку, відбулось не з метою вилікуватися від наркоманії, а з метою у такий спосіб ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, що унеможливлює застосування стосовно нього вимог, передбачених ч. 4 ст. 309 КК України.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2021 року стосовно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3