Єдиний унікальний номер 725/1880/22
Номер провадження 1-кп/725/66/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2022 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 23 лютого 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця села Браїлівка, Новоушицького району, Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 на посаді старшого стрільця 1 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 30, 37, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 о 08 год. 00 хв. 31 січня 2022 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та вибув до місця свого постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд до 13 березня 2022 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті пред`явленого обвинувачення в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.4 ст. 407 КК України, свою вину визнав повністю та дав суду показання, що він дійсно у період з 31 січня 2022 року по 13 березня 2022 року у зв`язку із складними сімейними обставинами самовільно залишив місце служби. Дозволів від командирів на це не отримував. 13 березня 2022 року він добровільно з`явився до слідчого відділу ТУ ДБР. Також вказав, що бажає продовжити службу в ЗСУ. У вчиненому щиро розкаюється.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового слідства правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану й відповідно вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України є повністю доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин, згідно ст. 66 КК України, суд відносить те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину та щиро кається у вчиненому .

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, зокрема те, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем несення служби, однак одружений та має на утриманні малолітню дитину, а також раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та є учасником бойових дій.
А тому, враховуючи вказане, а також щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Речові докази в справі відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373- 376 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1