У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5
представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2022 року про арешт майна.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2022 року задоволено клопотання прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:000:0262, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 та розташована на території бувшої Казанківської селищної ради Миколаївської області, із встановленням обмежень у вигляді заборони її відчуження, вчинення будь-яких дій спрямованих на зміну цільового призначення, її поділу або об`єднання із іншими земельними ділянками, а також заборони здійснення будь-якої діяльності, в тому числі сільськогосподарської, що призведе до знищення та пошкодження рослинного та ґрунтового покриву, об`єктів тваринного світу, зміни рельєфу, ландшафту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:000:0262, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає рішення слідчого судді незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

На думку апелянта, земельна ділянка, яка йому належить на праві власності може бути вилучена тільки у разі визнання незаконним рішення №568/23 від 12.03.2020 колегіального органу Казанківської селищної ради Миколаївської області про передачу йому у власність на підставі п. «Б» ч. 1 ст. 121 ЗК України, за рішенням суду в цивільному або адміністративному суді.

Вказав, що він як власник земельної ділянки не порушує земельного законодавства і самостійно не змінював цільового використання земельної ділянки щодо переводу її в орну земельну ділянку.

Пояснив, що використовує вказану земельну ділянку для випасання худоби та сінокосіння. Своїми діями він не завдає шкоду рослинному та ґрунтовому покриву, об`єктам тваринного світу, не змінює рельєф, ландшафт, не проводить інші роботи, що можуть привести до порушення природного рослинного покриву.

Зазначив, що прокурор до клопотання не надав в якості доказу акт обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :12:000:0262, де було б зазначено, що він якимось чином завдає шкоди рослинному та ґрунтовому покриву, об`єктам тваринного світу, не змінює рельєф, ландшафт тощо.

Вказав, що слідчий суддя не звернув уваги на наявність у технічному проекті висновку експерта №11780/82-20 від 21.07.2020, з якого вбачається, що для відведення особистих селянських господарств із земель сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності в межах території Казанківської селищної ради (ОТГ) Казанківського району Миколаївської області (за межами населеного пункту Троїцко Сафонове), відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до цього нормативно-правовим актам.

Також зазначив, що суд першої інстанції не перевірив та не надав належної оцінки щодо діючого чи скасованого рішення Миколаївської обласної ради №5 від 18.09.2019 «Про ландшафтних заказників місцевого значення у Миколаївській області».

Вважає, що він є добросовісним набувачем вищевказаної земельної ділянки, а тому на неї не можуть бути розповсюджені вимоги ч. 4 ст. 96-2 КПК України щодо спеціальної конфіскації.

Встановлені слідчим суддею обставини.

У провадженні CB ВП № 1 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000005 від 11.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами та депутатами Казанківської селищної ради Миколаївської області, які всупереч вимогам закону у 2020 році передали у приватну власність громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель природно-заповідного фонду на території Казанківської ОТГ, на яких створено ландшафтний заказник місцевого значення «Лагодівський» площею 138,16 га, внаслідок чого державі спричинено тяжкі наслідки у виді вибуття з природно-заповідного фонду земельних ділянок площею понад 100 га, шляхом їх безпідставної передачі у приватну власність для особистого селянського господарства, в результаті чого знищується заказник.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0262, належну на праві приватної власності ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що з метою припинення протиправної діяльності, забезпечення збереження речових доказів, запобіганню можливості приховування, знищення майна на вказаній земельній ділянці та подальшого незаконного розпорядження і користування земельною ділянкою, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на вищевказану земельну ділянку.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт земельної ділянки, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором в судовому засіданні та матеріалами клопотання доведено існування розумних підозр вважати, що майно, арешт на яке просить накласти прокурор, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, може бути об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
З метою його збереження як речового доказу, який необхідний для проведення експертиз та інших слідчих дій, від можливого його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Позиції учасників судового провадження.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду. В судовому засіданні його інтереси представляє адвокат ОСОБА_6 .

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З огляду на те, що розгляд клопотання відбувся у відсутність ОСОБА_7 , та враховуючи викладені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини про те, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 отримав 15.09.2022 (про що є відмітка в матеріалах провадження), а апеляційна скарга подана 15.09.2022, то строк на подачу апеляційної скарги, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 395 КК України, не пропущено.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали, то вони позбавлені підстав, з огляду на таке.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

У провадженні CB ВП № 1 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000005 від 11.03.2021 за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами та депутатами Казанківської селищної ради Миколаївської області, які всупереч вимогам закону у 2020 році передали у приватну власність громадянам земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель природно-заповідного фонду на території Казанківської ОТГ, на яких створено ландшафтний заказник місцевого значення «Лагодівський» площею 138,16 га, внаслідок чого державі спричинено тяжкі наслідки у виді вибуття з природно-заповідного фонду земельних ділянок площею понад 100 га шляхом їх безпідставної передачі у приватну власність для особистого-селянського господарства в результаті чого знищується заказник, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Так, з матеріалів клопотання слідує, що в ході досудового розслідування встановлено, що рішенням Миколаївської обласної ради № 5 від 18.09.2019 року «Про ландшафтних заказників місцевого значення у Миколаївській області» об`єктом природно-заповідного фонду місцевого значення ландшафтним заказником, крім інших, оголошено «Лагодівський» площею 138,16 га на землях державної власності у межах Троїцько-Сафонівської та Лагодівської сільських рад Казанківського району Миколаївської області. Крім цього, абз. 2 п. 2 вказаного рішення вказано, що до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Проект створення ландшафтного заказника місцевого значення «Лагодівський» розроблено у 2011 році НПП «Бузький Гард» на підставі договору № 1-С від 12.08.2011, укладеного із Головним управлінням економіки Миколаївської обласної державної адміністрації. Відповідно вищевказаного проекту території забороняється, крім іншого, знищення пошкодження рослинного та ґрунтового покриву, об`єктів тваринного світу, зміни рельєфу, ландшафту, інші роботи, що можуть призвести до порушення природного рослинного покриву, негативного впливу на фауну, стан ландшафтів тощо.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області №3807/0/14-19- СГ від 04.06.2019 Казанківській селищній раді передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, в тому числі з кадастровими номерами :12:000:0900 площею 56.2785 га та :11:000:0900 площею 79.268 га. Всупереч вимогам закону, після отримання у комунальну власність вищевказаних земельних ділянок, на яких відповідно до матеріалів кримінального провадження сформовано ландшафтний заказник місцевого значення «Лагодівський», Казанківською селищною радою прийнято рішення № 662/25 від 18.08.2020 ( ОСОБА_8 ), № 724/27 від 09.10.2020 ( ОСОБА_9 ), № 58/2 від 15.12.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, не наданих у власність. При цьому, прийняттю вказаного рішення передувало надання громадянам дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (рішення Казанківської селищної ради № 568/23 від 12.03.2020 та № 624/24 від 18.06.2020). При цьому, посадовим особам Казанківської селищної ради достеменно було відомо, що на земельних ділянках кадастровими номерами :12:000:0900 та :11:000:0900 створено ландшафтний заказник «Лагодівський», оскільки 20.10.2020 управлінням екології природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації до Казанківської селищної ради скеровано інформацію № 06/594 від 20.10.2020 про створення ландшафтного заказника «Лагодівський», перелік земельних ділянок, які перебувають у його межах.
В ході досудового розслідування також встановлено, що частину земельних ділянок, які надані у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства ділянок :12:000:0700:11:000:0900 розорано, засіяно сільськогосподарськими культурами, тобто, знищено рослинний та ґрунтовий покрив, що ймовірно негативно вплинуло на фауну заказника та суперечить цілям, задля яких його створено.

Враховуючи викладене, наявні обґрунтовані підстави вважати, що окремі посадові особи та депутати Казанківської селищної ради умисно, всупереч вимогам закону, прийняли рішення про передачу в приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами :12:000:0900 та :11:000:0900, внаслідок чого знищується об`єкт природно заповідного фонду ландшафтний заказник «Лагодівський» або посадові особи Казанківської селищної ради та окремі депутати, котрі брали участь у підготовці проектів відповідних рішень про передачу у власність земельних ділянок для особистого селянського господарства, умисно не проінформували депутатський корпус Казанківської селищної ради про створення ландшафтного заказника «Лагодівський» на вищевказаних земельних ділянках, а також про надходження інформації управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації № 06/594 від 20.10.2020 з указаних питань.

Таким чином, з метою припинення протиправної діяльності, забезпечення збереження речових доказів, запобіганню можливості приховування, знищення майна на вказаній земельній ділянці та подальшого незаконного розпорядження і користування самою земельною ділянкою, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладені арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0262, яка постановою прокурора Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області, визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Суд вважає, що слідчий суддя достатньо мотивував рішення про накладення арешту на вказану земельну ділянку.

Так, аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0262, площею 2 га, має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що ця земельна ділянка може містити відомості, які у подальшому будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, може бути об`єктом кримінально протиправних дій.

У ході проведення досудового розслідування є необхідність для проведення експертиз та інших слідчих дій.

Апеляційний суд дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права ОСОБА_7 , як власника земельної ділянки, з кадастровим номером :12:000:0262, площею 2 га, і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказану земельну ділянку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2022 року про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10