Провадження 1-кп/524/182/22
УХВАЛА
іменем України

22.07.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003796 від 18.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.122 ч.1, ст.. 125 ч.1 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що
17.10.2018 року приблизно о 10 год. 30 хв. він знаходився біля під`їзду буд. АДРЕСА_1 , де спілкувався з дружиною ОСОБА_5 , поруч з якою стояла її мати ОСОБА_6 та знаходився дитячий візок з малолітньою донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, внаслідок чого у ОСОБА_8 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс декілька ударів кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_5 , а саме в область щелепи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 898 від 26.11.2018 року у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці восьмого зуба зліва та суглобового відростку справа без зміщення, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились в умисному заподіянні тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило довготривалий розлад здоров`я, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КК України.

Також , згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 17.10.2018 року приблизно о 10 год. 30 хв. , він перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_1 , продовжуючи протиправний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс два удари кулаком правої руки в область правої частини обличчя ОСОБА_6 , один удар кулаком правої руки в область шиї та один удар кулаком правої руки в область правої груді, від чого ОСОБА_6 , не втримавши рівноваги, впала на землю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №899 від 27.11.2018 р. у потерпілої ОСОБА_6 встановлені такі тілесні ушкодження: підшкірні гематоми, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003796 від 18.10.2018 року в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме:в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, на підставі ст. 49 КК України.
Суд вислухавши думку учасників судового прровадження , прокурора, який не заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченого , кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком , тому строк притягнення до кримінальної відповідальності за даною статтею складає 2 роки, представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 , який також не заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_4 , яка підтримує клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , просить суд його задовольнити , дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків :
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
Згідно ст. 44 ч.1 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частині 2 статті 44 КК України зазначено , що звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України,особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку .
Згідно ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПКУкраїни суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено , що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Санкція інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року., тобто відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст.125 КК України законодавцем віднесено до категорії кримінальних проступків .
З урахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання ґрунтується на вимогах закону у частині звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та підлягає задоволенню. У зв`язку із чим, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ст.49 КК України звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за ст. 125 ч.1 КК України у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.
Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правпорушення 17.10.2018 року . Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло 2 роки, а максимальна санкція за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до одного року . Виходячи з наведеного, ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно останнього в цій частині підлягає закриттю.
Враховуючи зазначене вище, клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження в цій частині належить закрити.
За змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, однак натомість він може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 10 січня 2022 року(справа № 661/2681/18,провадження № 51-4505км21)
Суд вважає роз`яснити потерпілій ОСОБА_6 та її представнику- адвокату ОСОБА_10 , що вони мають право звернутися з позовною заявою до обвинуваченого ОСОБА_8 в порядку цивільного судочинства для відшкодування шкоди заподіяної потерпілій.
Керуючись ст.ст.44, 49 КК України , ст. 284 , 285, 286, 376 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст.125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003796 від 18.10.2018 року за обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України закрити в частині вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст. 125 ч.1 КК України .
Цивільний позов поданий потерпілою ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду, та роз`яснити зацікавленим особам, що це не позбавляє їх права звернутися з вищевказаним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосовувався.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районни суд м. Кременчука протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_12