Справа № 133/1885/16-к
Ухвала
Іменем України
02.09.2022 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 70000417 від 14.07.2015 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, раніше не судимого,

по вчиненню кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької

області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Також повідомив, що всі насідки прийняття даного рішення судом, йому зрозумілі.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, висловилася про наявність правових підстав для задоволення даного клопотання.

Захисник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 також не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора та сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 12 липня 2015 року, близько 01 год. 00 хв., біля кафе-бару «Поділля», який розташований в с. Жежелів, Козятинського району Вінницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, виконуючи свої злочинні дії, умисно наніс один удар правою ногою в область спини ОСОБА_8 . Внаслідок його умисного удару ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому дужки 1-го грудного хребця, забою шийного та грудного відділів хребта, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 139 від 07.10.2015, та висновку експерта № 31 від 31.03.2016, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Крім того, ОСОБА_3 , не зупинившись на вчиненому, 12 липня 2015 року, перебуваючи на тому ж місці, біля кафе-бару «Поділля», в с. Жежелів, Козятинського району Вінницької області, близько 01 год. 01 хв., продовжуючи виконувати свої злочинні наміри направленні на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , повторно підійшов до нього та наніс ще один удар правою рукою в район голови останнього. Внаслідок падіння з висоти власного росту, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, субарахноїдального крововиливу, перелому кісток склепіння та основи черепа. При нанесенні удару ОСОБА_3 не передбачав можливості настання негативних наслідків та шкоди для здоров`я ОСОБА_8 хоча міг та повинен був передбачити, що потерпілий внаслідок вказаного удару втратить рівновагу та з висоти власного зросту впаде на асфальтове покриття потиличною частиною голови, від чого втратить свідомість і отримає тяжкі тілесні ушкодження.

В результаті злочинної недбалості ОСОБА_3 у ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 139 від 07.10.2015, виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, субарахноїдального крововиливу, перелому кісток склепіння та основи черепа являються небезпечними для життя в момент заподіяння, тому відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та відповідно до висновку експерта № 31 від 31.03.2016, вказані тілесні ушкодження утворились внаслідок співудару правою потиличною ділянкою голови об твердий тупий предмет ( з плоскою переважаючою поверхнею асфальт, землю тощо) що мало місце при падінні ОСОБА_8 з положення стоячи на площину, при наданні його тілу прискорення внаслідок нанесення ударів «кулаками» в обличчя та «взутими ногами» по тулубу.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ст. 128 КК України - необережне тяжке тілесне ушкодження.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_3 наполягав на закритті даного кримінального провадження та звільненні його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, а також якщо минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як встановлено у судовому засіданні, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України відповідно до положень ч.1 ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів та були вчиненні у 2015 році. Згідно реєстру досудових розслідувань та матеріалів справи, під час досудового розслідування та судового розгляду дане кримінальне провадження не зупинялося. На час розгляду кримінального провадження в суді 02.09.2022 з дня вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України, закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню та ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України на підставі ст. 49 КК України, з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 слід закрити.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_8 та прокурора, подані у даному кримінальному провадженні, суд вважає необхідним залишити без розгляду, оскільки відповідно до вимог ст. 129 КПК України, вирішення цивільного позову можливе тільки при ухваленні судом вироку, постановлені ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Долю речових доказів, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 ч. 1. п. 3 КК України, ст. ст. 284 - 286, 288, 370, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №70000417 від 14.07.2015 закрити.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_8 та прокурора, подані у зазначеному кримінальному провадженні, залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженні № 70000417 від 14.07.2015, а саме: диск з записами камер спостережень, приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутні при цьому - з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

СУДДЯ: