Справа номер №303/5260/22
Провадження №1-кс/303/1183/22
УХВАЛА
Іменем України
про застосування запобіжного заходу
10 серпня 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
слідчий суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП
ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000339, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
в с т а н о в и в :
10 серпня 2022 року старший слідчий СВ Відділу поліції №1Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено ОСОБА_6 , 04 серпня 2022 року близько 16 години на території Великолучківської ЗОШ 1-3 ступенів, розташованої по вулиця Гагаріна,49 в селі Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин затіяв сварку зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході сварки, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, вийняв із кишені шортів розкладний ніж і тримаючи його в правій руці, наніс один удар в область черевної порожнини ОСОБА_8 внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки з пошкодженням великого сальника.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення - частина 1 статті 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив тяжкий злочин, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зазначений ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, офіційних джерел доходів, не одружений, родини й утриманців не має, що може свідчити про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Підозрюваний може незаконно, будь-яким способом, впливати на потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у цьому кримінальному провадженні, які судом не допитані, а також інших свідків, що були очевидцями злочину, які органом досудового розслідування ще не встановлені та не допитані. Зазначені обставини підтверджені показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , колективним зверненням осіб, які проживають на території Великолучківської ЗОШ 1 -3 ступенів і стверджують про те, що ОСОБА_6 поводить себе зухвало, постійно погрожує вимушеним переселенцям фізичною розправою та всіляко їх принижує, при цьому неодноразово акцентував увагу на його безкарності. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із посяганням на життя та здоров`я потерпілого, свідків.
Вищенаведене не дає підстав органу досудового розслідування звертатися до суду із більш м`яким запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_6 оскільки вони не забезпечать виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків.
05 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.
Оголошена підозра ОСОБА_12 обґрунтовується здобутими в ході досудового слідства доказами, а саме: показами потерпілого, показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами огляду місця події.
Таким чином, зазначає слідча, що фактичні обставини справи, особа підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні слідча та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним кримінального правопорушення відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Заперечуючи щодо заявленого клопотання, захисник ствердив, що подане слідчим клопотання не відповідає вимогам статті 184 КПК України оскільки відсутнє обґрунтування стосовно неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;
Підозрюваний ствердив, що 09 серпня 2022 року йому оголошено підозру за частиною 1 статті 121 КК України. Суть пред`явленої йому підозри зрозумів, підтвердив, що саме він наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_8 , але спричинив потерпілому тілесне ушкодження під час захисту від його нападу. Заперечуючи доводи сторони обвинувачення зазначив, що не переховується від органів досудового розслідування. Так, 05 серпня 2022 року вночі до нього додому прийшли працівники поліції, він добровільно показав де знаходиться знаряддя вчинення кримінального правопорушення, проїхав з ними у відділення поліції і перебував там до 17 годин, тобто до моменту повідомлення про підозру. Після чого, йому повідомлено про необхідність надання показів у даному кримінальному провадженні і він 09 серпня 2022 року зранку прибув до слідчої, прочекав на вулиці до 17 години 00 хвилин. Ствердив що не має наміру ухилятися від явки до суду, тому просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.
Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.
05 серпня 2022 року о 18 годині 04 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.
Підозрюваний копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують його обвинувачення отримав о 16 годині 50 хвилин 09 серпня 2022 року, що стверджується його особистим підписом, з участю захисника.
Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
В судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. Правова кваліфікація визначена частиною 1 статті 121 КК України, за якою може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Слід зазначити, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.
Мотиви прокурора щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Одночасно слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні у справі "Харченко проти України" ( у справах "Третьяков проти України" та "Єлоєв проти України") зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
В ході розгляду клопотання встановлено, що після оголошення підозри, ОСОБА_6 прибув для дачі пояснень, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного від 09 серпня 2022 року. Після чого підозрюваний безперешкодно отримав клопотання про застосування запобіжного заходу та прибув до суду для розгляду даного клопотання.
Також, у судовому засіданні підозрюваний підтвердив, що саме він спричинив потерпілому тілесне ушкодження, проте оспорює фактичні обставини справи, ствердив що діяв виключно з метою захисту від нападу потерпілого.
Наданими доказами також встановлено що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає з батьками, за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджує факт міцних соціальних зв`язків.
Крім того, доводи сторони обвинувачення що перебуваючи на волі підозрюваний буде переховуватися від органу досудового слідства, незаконно впливати на потерпілого та свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини в справі, мають характер припущення, та не ґрунтуються на матеріалах справи.
Таким чином, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що в свою чергу надає суду право застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.
Так, відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно вимог частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, слід врахувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Враховуючи те, що прокурором та слідчим не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосування засобу електронного контролю строком на два місяці.
Керуючись статтями 131,132,182-184,194,196,372,395 КПК України слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000339, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю на два місяці з дня винесення даної ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не залишати місце фактичного проживання, по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження.
Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Строк дії ухвали слідчого судді по 09 жовтня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена в частині застосування запобіжного заходу до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Оксана МАРГИТИЧ