Справа № 346/5879/21
Провадження № 11-кп/4808/226/22
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

представника потерпілої-адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №00000352 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космач Косівського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання - дванадцять років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому - тримання під вартою, залишено без зміни.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 19 червня 2021 року, тобто з часу фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 - 60 000 грн. моральної шкоди завданої злочином.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині вбивство, за наступних обставин.

Так, 13 червня 2021 року обвинувачений за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , розпивав алкогольні напої із односельчанином ОСОБА_12 . В процесі цього між ними виникли неприязні відносини, які переросли у конфлікт, в ході якого у обвинуваченого виник умисел на вбивство ОСОБА_13 .

Діючи з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх неправомірних дій, передбачаючи їх незворотні наслідки у вигляді смерті і бажаючи їх настання, обвинувачений умисно став наносити ОСОБА_13 удари кулаками та ногами в область голови, а після схопив зі столу кухонний ніж та наніс ним удар в шию, від чого останній впав на підлогу.

Внаслідок умисного спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень та ножового поранення потерпілому у життєво важливі органи - голову та шию настала його смерть.

Надалі ОСОБА_14 маючи на меті приховання факту умисного вбивства, 14 червня 2021 року замотав тіло ОСОБА_13 в килим і відтягнув до річки Турка, що в с. Підгайчики Коломийського району та залишив біля берега, де його із значними гнилісними розладами було виявлено жителем села 19 червня 2021 року.

Не погодившись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив пом`якшити покарання, призначене йому вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2022 року, та призначити покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 115 КК України. Вказав, що вину визнає і щиро кається у вчиненому злочині.

Захисник адвокат ОСОБА_9 просив змінити вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2022 року з підстав невідповідності призначеного судом покарання особі обвинуваченого через суворість, та призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Вважає, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання, яке наближене до максимального, лише формально перерахував обставини, які пом`якшують покарання, але не врахував їх. Зокрема, поза увагою суду залишились такі обставини як щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння органу досудового розслідування, незадовільний стан здоров`я (наявність захворювань органів зору та травлення), наявність на утриманні однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не притягнення у минулому до кримінальної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційних скарг;

- представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 просив залишити без задоволення апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, просив вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Розгляд кримінального провадження проводився в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України відповідно фактичні обставини вчиненого ОСОБА_15 кримінального правопорушення, доведеність його вини та кваліфікація дій за ч. 1 ст. 115 КК України, за якою він визнаний винуватим, у поданій апеляційній скарзі не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

В апеляційній скарзі ОСОБА_15 та його захисник вказують на незаконність вироку суду в частині призначеного обвинуваченому покарання і вважають його несправедливим через суворість.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_15 суд першої інстанції виконав вимоги статей 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, негативний стан здоров`я. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд першої інстанції врахував усі обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які покликається захисник, та визначив покарання в межах, встановлених у санкції ч. 1 ст. 115 КК України, та не може вважатися надто суворим.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисника щодо суворості призначеного покарання необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів, та підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування вироку, при апеляційному розгляді не встановлено.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5