ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1044/22 Справа № 214/3001/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,(в режимі відеоконференції)

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 ,(в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0000075, за апеляційною скаргою прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного за ч.1 ст. 28, ч.4 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 28 червня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_8 домашній арешт, строком до 24 серпня 2022 року включно, заборонивши йому залишати місце дислокації військової частини без дозволу слідчого, прокурора або суду, (в залежності від стадії кримінального провадження), і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4 ч.5 ст. 194 КК України.

Приймаючи рішення слідчий суддя встановив наявність підозри стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 28, ч.4 ст. 402 КК України та встановив наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування або суду врахувавши тяжкість злочину. В той же час, слідчий суддя зазначив про недоведення прокурором ризиків: можливого впливу на свідків у кримінальному провадженні, так як вони є його командирами, тобто старшими за званням, з якими підозрюваний підтримує тільки уставні відносини; вчинення повторного кримінального правопорушення, оскільки стосовно підозрюваного не застосовані дисциплінарні стягнення, позитивно характеризується, має місці соціальні зв`язки, тому слідчий суддя зазначив про недоведення прокурором неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу запобіганню ризику, у звязку з чим застосував домашній арешт у військовій частині.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рішення слідчого судді прокурор вважає незаконним, та вказує про обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_8 , які підтверджується долученими матеріалами, а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_8 може переховуватися від досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, повторно вчинити кримінальне правопорушення. При цьому прокурор вказує, що до ОСОБА_8 застосовано домашній арешт у військовій частині, місце дислокації якої на теперішній час поблизу оборонних рубежів, у звязку з чим військова частина вимушена змінювати місце дислокації, тому є загроза життю підозрюваного, що негативно може вплинути на кримінальне провадження. Крім цього, ОСОБА_8 не виконує обов`язків військової служби, тому застосування такого запобіжного заходу є необґрунтованим. Разом з цим контроль рішення слідчий суддя поклав на командира військової частини, коли відповідно до ст. 181 КПК України, повинен був покласти на прокурора, а також не указав про цілодобовий чи у певний період доби застосованого домашнього арешту. Прокурор вважає, помилковими висновки слідчого судді, що ОСОБА_8 не може впливати на свідків, оскільки всі свідки ще не встановлені, а також повторно вчинити злочину, оскільки відповідно до матеріалів ОСОБА_8 неодноразово, зухвало не виконував накази.

В апеляційному суді прокурор підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Захисники та підозрюваний ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та додані до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Доводи прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що Третім СВ (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000075 від 25 червня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.4 ст. 402 КК України(а.с.12). 26 червня 2022 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, і того ж дня повідомлено про підозру за ч.1 ст. 28, ч.4 ст. 402 КК України.(а.с. 41-45, 47-52).
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого встановив наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.4 ст. 402 КК України, яка підтверджується долученими матеріалами, а також встановив наявність ризику, передбаченого п.1.ч.1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, з чим погоджується апеляційний суд, та яка не перевіряється згідно ч.1 ст. 404 КПК України.
В той же час, слідчий суддя зазначив про недоведення ризиків, передбачених п.п.3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, з чим апеляційний суд не може погодитися та вважає, що клопотанням слідчого також доведеним, що ОСОБА_8 може: впливати на свідків, покази яких беруться до уваги лише судом під час розгляду кримінального провадження по суті; перешкоджати кримінальному провадження, оскільки на даний час досудове розслідування триває та проводяться слідчі дії, збираються докази; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до матеріалів клопотання підозрюваний під час несення служби неодноразово, зухвало, в присутності командира не виконував бойових наказів та обов`язки служби. Таким чином, наявність ризиків, передбачених п.п. 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає доведеними.
Окрім цього, слідчий суддя зазначив про недоведення прокурором недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, з чим апеляційний суд також погодитися не може.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, що клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, які встановлені під час апеляційного перегляду, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Тому, апеляційний суд вважає, що вище зазначене дає підстави дійти до висновку, що застосування до ОСОБА_8 домашнього арешту є недоцільним, в свою чергу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підозри, забезпечить запобіганню встановлених ризиків, який буде відповідати вимогам ст. 183 КПК України.
При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_8 тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

Встановлені слідчим суддею характеризуючі дані, передбачені ст. 178 КПК України, стосовно ОСОБА_8 хоч і мають місце, проте не дають підстави для залишення в силі застосованого до підозрюваного домашнього арешту за наявності обґрунтованої підозри та встановлених ризиків.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою необхідно застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, згідно змісту ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Апеляційний суд визначаючи розмір застави ОСОБА_8 враховує, що він підозрюється у вчинення тяжкого злочину, як військовослужбовець. При цьому, ОСОБА_8 безпосередньо приймав участь у бойових діях, і відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168, отримує додаткову винагороду, що підтверджується відповідним витягом з наказу(а.с.28), тому апеляційний суд керуючись абз. 1 ч.5 ст. 182 КПК України, вважає за необхідне визначити розмір застави поза межами п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання апеляційного суду такий розмір застави буде відповідати положенням КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, а також відповідатиме практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити, застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24 серпня 2022 року.
Визначити суму застави в розмірів 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 248 (двісті сорок вісім тисяч) 100 (сто) грн., яку підозрюваний, або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду(отримувач коштів), , МФО 820172, Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1086699 в ГУДКС України в м. Київ, та надати документи, що підтверджує, слідчому, прокурору.
У разі сплати суми застави звільнити ОСОБА_8 з під варти та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 4 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, та не змінювати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися зі свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3