Провадження № 1-кп/947/66/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001918 від 01.11.2021 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Херсон, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого в "ФОП ОСОБА_8 ", неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 року о 21:30 годин у ОСОБА_7 , який знаходячись у дворі житлового будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень останньому.

В подальшому ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, на спричинення шкоди здоров`ю з метою особистої неприязні, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 , один удар кістю правої руки згорнутої в кулак, в область обличчя, в той час як останній сидів на лавці. Тим самим, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді вдавленого уламкового переламу передньо-верхньої стінки лівої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових уламків, переламу нижньої та внутрішньої стінок лівої орбіти, переламу кісток носу зі зміщенням кісткових уламків, забійної рани спинки носа та двох синців обличчя, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день та які складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень та згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, кваліфіковане як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, він раніше зустрічався з дівчиною ОСОБА_9 , з якою він посварився та хотів її повернути. З потерпілим ОСОБА_10 романом він був знайомий близько двох років до моменту події. ОСОБА_11 почала зустрічатись з ОСОБА_12 , що приховувала від нього. 28.10.2021 року ввечері він зателефонував ОСОБА_13 , вони поспілкувались, після чого він відразу зателефонував ОСОБА_14 та зрозумів, що поряд з ОСОБА_15 знаходився ОСОБА_14 і, що вона знаходиться у нього вдома. Через 10-15 хвилин він приїхав за місцем проживання ОСОБА_4 та чекав їх біля дверей квартири. Коли ОСОБА_14 та ОСОБА_16 вийшли з квартири, вони разом спустились на вулицю, де ОСОБА_14 та ОСОБА_16 присіли на лавку у дворі житлового будинку АДРЕСА_3 . Він стояв поруч та запитав у них що відбувається, на що ОСОБА_14 відповів йому, що вони з ОСОБА_15 зустрічаються, у зв`язку з чим він вдарив потерпілого кулаком правої руки в обличчя. Він був знервований та після нанесення удару потерпілому, покинув місце події та відразу повенувся, запропонував потерпілому рпозібратись поки їде швидка медична допомога, однак на місце вже приїхали поліцейські.

На місці події він не наддав допомогу потерпілому. Вночі він приїжджав до потерпілого додому, але потерпілий не відчинив двері. Цивільний позов визнає частково, не визнає позов в частині стягнення моральної шкоди. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та просив суд розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 28.10.2021 року ввечері він знаходився вдома зі своєю дівчиною ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_17 багато разів телефонував ОСОБА_13 , після чого він взяв телефон та обвинувачений сказав, що приїде та що їм треба поговорити. Коли ОСОБА_7 приїхав вони вийшли на вулицю на сіли на лавку біля дитячого майданчику. ОСОБА_7 запитав його що робить ОСОБА_18 у нього вдома, на що він відповаів, що вони з ОСОБА_19 зустрічаються. Після цього ОСОБА_7 відразу його вдарив в обличчя, у нього від удару почалась сильна кровотеча та вони викликали швидку медичну допомогу. ОСОБА_7 відїхав з місця події, потім повернувся, допомогу йому на недав. В результаті удару обвинуваченого у нього був двойний перелом зі зміщенням.

Цивільний позов підтримує та просить його задовольнити.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_20 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди та моральної шкоди. Потерпілий просить стягнути з відповідача ОСОБА_7 28056 гривень 02 копійки матеріальної шкоди, 13000 гривень моральної шкоди та 6000 гривень витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявленого позову потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що розмір матеріальної шкоди складається з витрат, понесених на медичне обстеження, проведення операції (хірургічне втручання), придбання ліків (медичні препарати) за призначенням лікаря під час лікування, які документально підтверджені.

У зв`язку із завданням йому тілесних ушкоджень, потерпілий з 09.12.2021 року по 06.01.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у Міському психіатричному диспансері Одеської міської ради з діагнозом «Органічно емоційно лабільний розлад».

Через отримані травми, йому довелося дуже хвилюватися та нервувати, він переніс операцію, яка позитивних результатів не дала, погано дихає 23 лютого 2022 року отримав консультаційний висновок ЛОР-лікаря з діагнозом «Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання», Вазомоторний риніт» та мав намір робити необхідну операцію задля усунення причини цього, але в результаті ведення на території України воєнного стану та проведення бойових дій, операцію було перенесено на невизначений термін.

На підставі викладено він оцінює моральну шкоду в 13000 гривень.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим договором або законом.

Відповідно до вимог п. 10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди та моральної шкоди, суд вважає його документально доведеним в частині понесених потерпілим витрат на медичне обстеження, проведення операції (хірургічне втручання), придбання ліків (медичні препарати) за призначенням лікаря під час лікування.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою яка її завдала,за наявності її вини.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України п.9 від 31.03.1995 №42 «Про судову практику по справам про стягнення моральної шкоди», розмір стягнення моральної шкоди, суд встановлює залежно від характеру страждань, які вчинені позивачу, характеру немайнових збитків і з врахуванням інших обставин.

При встановленні суми моральної шкоди, за вищевказаними позовними вимогами, за даним позовом суд враховує характер и ступінь, випробуваних потерпілим душевних і фізичних страждань, переживань, тяжкість вимушених змін в його житті через отримані травми та лікування.

Виходячи із вимог розумності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в сумі 13 000 гривен підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 гривень на його користь.

Крім того, положеннями ч.1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Згідно з п. 4 ч.1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

З досліджених судом матеріалів, судом встановлено, що понесені потерпілим процесуальні витрати в сумі 6000 гривень у кримінальному провадженні у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, документально підтверджені, тому підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого.

Витрати не залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 28056 гривень 02 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 6000 гривень в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, а всього 39056 гривень 02 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1