Справа № 539/5166/21
Провадження № 1-кп/539/106/2022
ВИРОК
Іменем України
12 травня 2022 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Луганськ, Луганської області, громадянин України, українець, освіта середня, не працюючий, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
01.10.2021 ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки металевих виробів, що знаходяться на місцях поховання, маючи єдиний намір, прийшов на цвинтар, що розташований у с. Тарандинці, Лубенського р-ну, Полтавської області.
Знаходячись на території цвинтаря, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою наруги над могилами, ОСОБА_4 , підійшовши до місць поховання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, посягаючи на громадську моральність, а також честь і гідність померлих, нехтуючи людськими цінностями та загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, застосовуючи фізичну силу демонтував та здійснив крадіжку чотирьох металевих стовпчиків огорожі, металевого столика та підставки для квітів із вказаних місць поховання, і з корисливою метою заволодів ними, після чого покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим за власним розсудом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що дійсно в жовтні 2021 прийшов на цвинтар, який знаходиться в с.Тарандинці, Лубенського району, де демонтував та здійснив крадіжку чотирьох металевих стовпчиків огорожі, металевого столика та підставки для квітів.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим злочином, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим вчинено корисливий злочин, який віднесений до категорії тяжких злочинів, він раніше не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Згідно досудової доповіді існує середній ризик повторного скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки.
Разом з тим, суд, при призначенні покарання у вигляді обмеження волі, враховуючи тяжкість скоєного злочину, позицію потерпілих, які просили не позбавляти обвинуваченого волі, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшувальну обставину, його прагнення до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на нічний домашній арешт.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 год. по 06.00 год., звільнивши його негайно з під варти в залі суду.
Речові докази: чотири металевих стовпчики чорного кольору, три металеві набалдашники сірого кольору, залишити потерпілій ОСОБА_6 як їй належне майно;
металеву підставку для квітів, залишити потерпілій ОСОБА_12 , як їй належне майно;
два металеві стовпчики, дві металеві трубки, верхню частину металевого столу, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, - повернути потерпілому ОСОБА_13 , як йому належне майно.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1