ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 березня 2022 року у кримінальному провадженні №0002116 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Першотравневого районного суду міста Чернівці від 15 березня 2022 року ОСОБА_7 , визнаний винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст.186 , ч.2 ст.125 КК України та йому призначене покарання: за ч.1 ст.186 КК України у виді 6 місяців арешту; за ч.2 ст.125 КК України у виді 3 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначене покарання у виді 6 місяців арешту.

Вирішена доля речових доказів.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Посилається на те, що суду не в повній мірі встановив фактичні обставини кримінального провадження та не надав належної оцінки показам обвинуваченого та доводам сторони захисту.

Провадження:11-кп/822/171/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.1 ст.186,ч.2 ст.125 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
За твердженням апелянта,з показів обвинуваченого вбачається, що ініціатором конфлікту був потерпілий ОСОБА_9 , який без жодних пояснень наніс йому удар в обличчя, а ОСОБА_7 не розуміючи, що сталося теж вдарив потерпілого.Потім між ними зав`язала бійка. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_9 підозрює його у викраденні 100 гривень з магазину дружини. Проте ніяких грошей він не викрадав, а вилучені у нього з кишені сто гривень йому підкинули працівники поліції.

Апелянт вважає, що потерпіла не помітила крадіжки купюри номіналом сто гривень та не одразу почала шукати особу, яка вчинила крадіжку, а відтак потерпілий, не викликавши працівників поліції, мав намір особисто поквитатися з розкрадачем, тому наніс обвинуваченому декілька ударів та спровокував бійку, а обвинувачений захищався та вчиняв дії тільки для необхідної оборони.

Також вважає, що суд надав невірну оцінку показам свідка ОСОБА_10 , яка була залучена у якості понятої при добровільній видачі ОСОБА_7 грошей, але в судовому засіданні не змогла відповісти, на яку слідчу дію була залучена, в чому був одягнутий обвинувачений та з якої кишені одягу дістав гроші.

Також органом досудового слідства не встановлений свідок, який безпосередньо розбороняв учасників бійки, на що сторона захисту неодноразово наголошувала та клопотала про його встановлення, а також в судовому засіданні не був допитаний інший понятий, який був залучений при добровільній видачі обвинуваченим грошей та його покази не співставленні з показами свідка ОСОБА_10 .

Зазначає, що жодним доказам не встановлено, що купюра номіналом сто гривень, яка згідно обвинувачення була видана ОСОБА_7 , є саме тією купюрою, яку відкрито викрали у потерпілої. Також апелянт ставить під сумнів ту обставину, що ОСОБА_7 добровільно пішов до поліції та видав сто гривень працівники поліції при тому, що він з самого початку заперечував свою причетність до злочину.

На думку апелянта, в ході отримання первинних доказів було істотно порушено кримінально процесуальний закон, тому всі письмові докази не відповідають критерію допустимості доказів з огляду на положення доктрини «плодів отруєного дерева».

З цього приводу посилається на те, що у протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.08.2021 року зазначено,що невідома особа вчинила злочин, зокрема заволоділа коштами в сумі 100 грн., однак не вказано, де знаходилися дані кошти, яким номіналом, їх прикмети та будь-яке підтвердження їх наявності у потерпілої.Також не зазначено очевидиці даного злочину, на яку в подальшому вказувала потерпіла.

Крім цього апелянт вважає, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2021 та від 13.08.2021 року є недопустимими доказами, отримані з порушенням норм КПК, оскільки фотознімок обвинуваченого суттєво відрізняється від інших фото.

Зазначає, що судом не спростовані доводи про відсутність доказів перебування обвинуваченого в магазині. Вважає,що покази потерпілої не підтверджуються додатковими доказами, зокрема відбитки пальців, які були відібрані у обвинуваченого,не зіставлені з іншими,які могли бути у магазині.

Також суд не досліджував наявний у справі відеозапис.Вказує,що на відео не зафіксована жінка,на яку вказує потерпіла та яка би заходила у магазин та мала там перебувати на момент викрадення коштів

Також апелянт вказує на процесуальне порушення,яке виразилося у ненаданні обвинуваченому останнього слова, після оголошення судових дебатів.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 09 серпня 2021 року о 14:00 год., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює підприємницьку діяльність потерпіла ОСОБА_11 , умисно, переслідуючи корисливий мотив, помітивши на стійці магазину грошові кошти в сумі 100 грн., відкрито заволодів ними, взявши їх зі стійки, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на вказану вищу суму.

Крім того, 09 серпня 2021 року о 14:10 год. ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 наніс останньому декілька ударів правою рукою в обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді саден по задній поверхні правого ліктьового згину, по задній поверхні лівого ліктьового згину, по передній поверхні лівого колінного згину; забійної рани в надбрівній ділянці зліва; синця на спинці носа зліва; перелому спинки та бічних стінок кісток носу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я .

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ст.186 та ч.2 ст.125 КК України, тобто відкрите заволодіння чужим майном-коштами потерпілої ОСОБА_11 та заподіяння потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу адвоката, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.125 КК України, є правильними, ґрунтуються на доказах, які судом всебічно, повно і об`єктивно досліджені та таким доказам у їх сукупності судом дана вірна юридична оцінка.

Із показань обвинуваченого у суді вбачається, що ОСОБА_7 вину не визнав.Показав, що в серпні 2021 року у нього дійсно виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 з ініціативи потерпілого, який без жодних пояснень наніс йому удар кулаком в обличчя. Не розуміючи, що стало причиною,він у відповідь наніс удар потерпілому в обличчя. Почалась бійка із обопільним нанесенням ударів. Як пізніше дізнався, потерпілий ОСОБА_9 підозрював його у тому, що він ніби-то викрав гроші з магазину його дружини.Однак грошей він не викрадав, а сто гривень, які були у нього вилучені у ході його огляду, підкинули працівники поліції. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину, так як він фактично захищався від потерпілого, який перший на нього напав.

Показання обвинуваченого районний суд обгрунтовано оцінив як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене, оскільки такі показання спростовуються наступними доказами.

Так, із показань потерпілої ОСОБА_11 вбачається, що 09 серпня 2021 року вона знаходилася в магазині, де здійснює підприємницьку діяльність. Приблизно о 13:40 год. до магазину зайшла жінка, яка придбала дитячий одяг на суму 300 грн. Гроші потерпіла поклала на стійку в магазині і разом з жінкою попрямувала до виходу з магазину. В цей час до магазину зайшов невідомий чоловік, який відразу попрямував до стійки. Вона встигла забрати свій телефон, але чоловік вихопив гроші і швидко вийшов з магазину. Вона злякалась,незнайомець був схожий на людину, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Вона відразу зателефонувала чоловікові і все йому розповіла, описала грабіжника. Після всього викликала працівників поліції і зачинила магазин. Коли вона вийшла на вулицю, то там стала свідком бійки свого чоловіка і того незнайомця, який її пограбував.

Потерпілий ОСОБА_9 у суді показав,що 09 серпня 2021 року йому зателефонувала дружина і розповіла, що до неї в магазин зайшов невідомий чоловік, який її пограбував. Дружина описала цього чоловіка, розповіла, у чому він був одягнутий. Він сказав дружині зачинити магазин і викликати поліцію. Коли він приїхав на вул. Руську, біля автомийки «Сахара» побачив чоловіка, який за описом повністю відповідав тому незнайомцю, який обікрав його дружину. Він підійшов до незнайомця та спитав його, чому він пограбував магазин. В цей момент підійшла дружина і він попросив її негайно викликати працівників поліції. Почувши це, обвинувачений наніс йому правою рукою удав в обличчя, тримаючи при цьому в руці який металевий предмет, можливо ключі чи брелок, після чого став тікати. Він (потерпілий) наздогнав його, але ОСОБА_7 почав наносити йому хаотичні удари по обличчю та всьому тілу, від чого він впав на землю. Бійку бачили перехожі, які кричали, щоб обвинувачений зупинився. Після цього ОСОБА_7 побіг в невідомому напрямку.Під час бійки у незнайомця випав мобільний телефон,який його дружина потім видала працівникам поліції.

Із протоколів слідчих експериментів, які проводились 27.08.2021року із потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вбачається, що потерпілі на місці відтворили обставини вчинення відносно них кримінальних правопорушень (т.1 а.с.117-121; 122-127).

Показання потерпілих є послідовними щодо істотних для правильного вирішення цієї справи обставин та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.08.2021 року з фототаблицею до нього, було оглянуто приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою АДРЕСА_2 , де потерпіла ОСОБА_11 здійснює підприємницьку діяльність та де відносно неї вчинено злочин (т.1.с.9-12)

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.08.2021 року, потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що 09.08.2021 року близько 14.00 год. невідома особа перебуваючи в приміщенні дитячого магазину, що знаходиться по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з стійки відкрито заволоділа грошовими коштами в сумі 100 гривень, чим завдала їй шкоду.У заяві зазначила, що бачила цю особу, описала її прикмети (т.1 а.с.9)

Доводи захисника про невідповідність протоколу вимогам закону безпідставні,оскільки при його складанні були дотримані вимоги ст.ст.104,214 КПК України,у протоколі зазначені достатні дані щодо обставин вчиненого правопорушення(дата,час ,місце,факт заволодіння коштами,прикмети особи,яка вчинила заволодіння,тощо)для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Не зазначення у протоколі місця знаходження коштів у момент заволодіння ними та їх номіналу,а також не зазначення про очевидця(жінку,що знаходилась у магазині),анкетні дані якої не були відомі, не свідчить про недостовірність цього доказу.

Зі змісту заяви потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що він детально описав обставини вчинених відносно нього та його дружини кримінальних правопорушень та вказав також про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень (т.1.с.98-100)

При проведенні впізнання за фотознімками потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у присутності понятих впізнали ОСОБА_7 як особу, яка 09.08.2021 відкрито викрала кошти у магазині Fashion Kids та нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 (т.1 а.с.48-50; 60-63)

Впізнання за фотознімками проведено у відповідності з вимогами ст.228 КПК України у присутності двох понятих та за результатами складений протокол відповідно до положень ст.231 КПК України.

У потерпілих було з`ясовано,за якими прикметами вони можуть упізнати особу,яка вчинила щодо них протиправні дії.

На спростування доводів апелянта,інші особи на фотознімках були тієї ж статі,не мають різких відмінностей у віці,зовнішності та одязі із особою( ОСОБА_13 ),який підлягав упізнанню.

Відповідно до протоколу добровільної видачі від 09.08.2021 року, ОСОБА_7 у присутності понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_14 добровільно видав кошти- сто гривень однією купюрою (т.1 а.с.20)

Із протоколу огляду купюри вбачається,що вона була у згорнутому у декілька разів вигляді(а.с.25-27 т.1)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка була залучена працівниками поліції у якості понятої при добровільній видачі обвинуваченим ОСОБА_7 грошей підтвердила, що він у її присутності добровільно вийняв з кишені купюру номіналом сто гривень.

Як вбачається із дослідженого журналу судового засідання(а.с.77 т.2) ОСОБА_10 показала,що їй роз`яснили її права,юридичної освіти вона не має.Після видачі кошти опечатали у їх присутності.

Посилання захисника на те,що свідок не могла чітко згадати у суді,у чому був одягнутий обвинувачений та з кишені якого одягу витягнув купюру не свідчить,у зв`язку із сплином часу,про недостовірність показань свідка,яка чітко підтвердила сам факт видачі коштів обвинуваченим із кишені одягу.

Свідок у суді, окрім того, показала,що при проведенні цієї слідчої дії була присутня також інша жінка як понята, підпис іншої понятої ОСОБА_14 наявний у протоколі,а тому та обставина,що цей свідок не була допитана у суді, не впливає на допустимість як доказу протоколу добровільної видачі та на правильність встановлення фактичних обставин провадження.

Окрім того,обвинувачений не наполягав на виклику іншої понятої,яка не з`явилась до суду(журнал судового засідання т.2 а.с.77 зворот)

У апеляційній скарзі про необхідність допиту цього свідка не заявлялось.

Безпідставними є доводи захисника про відсутність інших(окрім показань потерпілих) доказів перебування 09.08.2022 року у магазині Fashion Kids обвинуваченого,а також іншої жінки-свідка,яка згідно показів потерпілої повинна була там знаходитись на момент заволодіння коштами потерпілої.

За клопотанням захисника апеляційним судом було досліджено відеозапис,наданий директором ТОВ`Сахара» з камер зовнішнього відеоспостереження,облаштованих по АДРЕСА_2 на фасаді автомийки,який був оглянутий слідчим згідно протоколу від 10.08.2021року(т.1 а.с.52-55)

На відеозаписі чітко видно,як о 13-53 у магазин зайшла жінка.Невдовзі після цього зайшов молодий чоловік, прикмети якого,зокрема,одяг,повністю відповідає опису одягу ОСОБА_7 ,який надала потерпіла одразу після грабежу.о 13-56 ОСОБА_13 вийшов,щось тримаючи та зминаючи у руці.

(Викладене узгоджується із виглядом купюри,яка на момент її добровільної видачі ОСОБА_7 була у декілька разів складеною-(а.с.26 т.1)

Незабаром після цього вийшла жінка,яка перебувала у приміщенні магазину на той момент,коли туди зайшов ОСОБА_7 .

Отже,показання потерпілої підтверджуються змістом відеозапису та спростовують доводи,викладені у апеляційній скарзі

Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтвердив,що на відеозаписі саме він,у магазині він дійсно заходив,однак нічого не викрадав.

Викладене свідчить про непослідовність показань та позиції обвинуваченого,оскільки у апеляційній скарзі сам факт перебування ОСОБА_7 у магазині заперечувався.

Із висновку судово-медичного експерта №849 втор. від 19.08.2021, вбачається, що потерпілому ОСОБА_9 було спричинено легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (т.1а.с.108-109)

Доводи захисника про те,що ОСОБА_7 наніс удари потерпілому ОСОБА_9 ,захищаючись від його нападу,безпідставні.

Із показань потерпілого вбачається,що він біля автомийки Сахара за прикметами, повідомленими дружиною,зокрема,одягом,упізнав ОСОБА_7 як особу,яка відкрито заволоділа коштами та запитав,чому він пограбував магазин.У відповідь ОСОБА_7 наніс йому удар по обличчю та почав втікати,а коли потерпілий його наздогнав,наніс іще ряд ударів по тілу,спричинивши тілесні ушкодження та втік.

Доказів,що потерпілий ОСОБА_9 здійснив напад на обвинуваченого, у справі немає.Також у провадженні відсутні докази,що ОСОБА_7 були заподіяні будь-які тілесні ушкодження.

Як вбачається із показань потерпілих, ОСОБА_7 на місці побиття потерпілого ОСОБА_9 загубив телефон,який випав із його кишені.

Цей телефон потерпіла добровільно видала працівникам поліції(а.с.16 т.1) та він був оглянутий слідчим згідно протоколу огляду(а.с.30-32 т.1)

Із матеріалів кримінального провадження вбачається,що орган досудового слідства вжив всіх необхідних заходів для розкриття даного кримінального правопорушення.

Зокрема, слідчим були надані окремі доручення для встановлення свідків та очевидців даної події, однак згідно рапортів працівника поліції(т.1 а.с.7,112-113)встановити таких не виявилось можливим.

Зазначеним спростовуються доводи захисника щодо не вчинення слідчим жодних дій для встановлення жінки, яка перебувала у магазині разом з потерпілою та щодо встановлення свідка, який безпосередньо розбороняв обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_9 .

Отже, викладені вище докази та обставини підтверджують правильність висновку районного суду про те, що обвинувачений відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_11 та в подальшому наніс потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тому суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.186 та ч.2 ст.125 КК України.

Невизнання вини ОСОБА_15 районний суд правильно оцінив як спосіб захисту від обвинувачення.

Відтворивши звукозапис судового засідання від 15 березня 2022 року, судом встановлено, що після виступу в судових дебатах захисника ОСОБА_6 суд надав обвинуваченому слово в дебатах для захисту , а також останнє слово, а тому судова колегія вважає голослівними доводи апелянта щодо ненаданні обвинуваченому останнього слова( т.2 а.с.86)

Отже,доводи, наведені у апеляційній скарзі, не дають підстав для скасування вироку, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення.

При призначенні обвинуваченому покарання районний суд дотримався вимог ст.65-67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є нетяжким злочином та проступком, дані про особу винного,який не судимий в силу ст.89 КК України,не одружений,не працює.

Судом не було встановлено обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання у виді арешту,яке згідно санкцій статтей,не є найбільш суворим за видом, а також призначене покарання за сукупністю злочинів судова колегія вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 15 березня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3