Провадження № 1-кп/947/556/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001190 від 19.07.2021 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований ФОП з 10.08.2021 р., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Молдова, громадянин Республіки Молдова, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Солнечногорська, Російської Федерації, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 19.07.2021, у нічний час, приблизно о 01 годин 10 хвилин обвинувачений ОСОБА_9 разом з обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та з невстановленою особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження за №0001516), зупинившись на узбіччі дороги біля будинку 43а, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Олександра Невського, на автомобілі білого кольору марки «VolkswagenCaravelle 2.5 TDI» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , гучно слухали музику, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, заважаючи при цьому громадянам проживаючим поряд із зазначеною адресою.
Водночас з цим, потерпілий ОСОБА_8 , який в той час знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_6 , близько 01 години 17 хвилин вийшов до вищевказаних осіб з метою зробити усне зауваження за порушення громадського порядку. Підійшовши до автомобілю «Volkswagen», ОСОБА_8 побачив біля машини раніше не знайомих йому осіб, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлену особу, яким зробив усне зауваження щодо порушення ними громадського порядку. У відповідь на зауваження, останні використовуючи цей малозначний привід, з мотивів явної неповаги до суспільства (зокрема до ОСОБА_8 ), що супроводжувалось зухвалістю дій, почали незрозумілою для потерпілого мовою відповідати в адресу потерпілого ОСОБА_8 в агресивному тоні. Водночас, підійшли з двох сторін до потерпілого ОСОБА_8 , який в той час, стояв біля автомобілю «Volkswagen», та продовжуючи свої умисні дії, що виразились у грубому порушенні громадського порядку, з хуліганських мотивів, виявляючи особливу зухвалість, використовуючи перевагу у фізичному розвитку та кількості осіб, почали наносити удари ОСОБА_8 .
Так, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з невстановленою особою, підійшовши впритул до потерпілого, почали наносити хаотичні удари кулаками в область голови, після чого, поваливши на землю ОСОБА_8 продовжили наносити удари руками та ногами по голові останнього, чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку легкого ступеня тяжкості, забійної рани в ділянці лівої надбрівної дуги, що спричинили розлад здоров`я строком понад 6-ти днів, але не більше трьох тижнів (21 день), та за висновком судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлена особа, сівши до автомобіля білого кольору марки «Volkswagen Caravelle 2.5 TDI» з реєстраційним номером НОМЕР_3 покинули місце вчинення злочину.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 19.07.2021 року у нічний час доби він разом з ОСОБА_10 , своїм сином ОСОБА_11 , та іншою особою, знаходилися в автомобілі марки «VolkswagenCaravelle 2.5 TDI», який зупинили біля будинку АДРЕСА_7 , та увімкнули дуже гучно музику. В цей час до них підійшов потерпілий, та зробив зауваження щодо гучної музики в громадському місці в нічній час доби, але вони на адресу потерпілого висловилися в агресивному тоні, музику не вимкнули, почали всі разом наносити удари руками та ногами по голові потерпілого. Потім вони всі сіли в автомобіль і поїхали з місця вчинення злочину. У вчиненому він кається, просив суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 19.07.2021 року у нічний час доби він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та іншою особою, знаходилися в автомобілі марки «VolkswagenCaravelle 2.5 TDI», який зупинили біля будинку АДРЕСА_7 , та увімкнули дуже гучно музику. В цей час до них підійшов потерпілий, та зробив зауваження щодо гучної музики в громадському місці в нічній час доби, але вони на адресу потерпілого висловилися в агресивному тоні, музику не вимкнули, почали всі разом наносити удари руками та ногами по голові потерпілого. Потім вони всі сіли в автомобіль і поїхали з місця вчинення злочину. У вчиненому він кається, просив суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 19.07.2021 року у нічний час доби він з ОСОБА_10 разом зі своїм батьком ОСОБА_9 , та іншою особою, знаходилися в автомобілі марки «VolkswagenCaravelle 2.5 TDI», який зупинили біля будинку АДРЕСА_7 , та увімкнули дуже гучно музику. В цей час до них підійшов потерпілий, та зробив зауваження щодо гучної музики в громадському місці в нічній час доби, але вони на адресу потерпілого висловилися в агресивному тоні, музику не вимкнули, почали всі разом наносити удари руками та ногами по голові потерпілого. Потім вони всі сіли в автомобіль і поїхали з місця вчинення злочину. У вчиненому він кається, просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідженням матеріалів характеризуючи особу кожного обвинуваченого.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їм злочину, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України за кваліфікуючими ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відшкодування завданого збитку потерпілому, та відсутність обставин які обтяжують покарання, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відшкодування завданого збитку потерпілому, та відсутність обставин які обтяжують покарання, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд керується положенням ст.65 КК України, а також ст.103 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_11 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не досягли 18 річного віку, і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування потерпілому шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_11 враховує досудову доповідь складену сектором ювенальної пробації м. Одеси, згідно якої ОСОБА_11 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, розуміє серйозність вчиненого, має бажання виправлення, на обліку у нарколога та психіатра не перебувають, навчається у школі, займається вокалом з репетитором, умови проживання в сім`ї є добрими, позитивно характеризується за місцем мешкання. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_11 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, за умови здійснення нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробації.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , що він скоїв злочин будучи неповнолітнім,раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, рівень розвитку відповідає віку обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, висновок пробації щодо можливості виправлення ОСОБА_11 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк, відшкодування шкоди потерпілому, визнання вини та каяття у скоєному злочині, враховуючи обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин які обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Так, розглядаючі клопотання захисника ОСОБА_6 щодо призначення на підставі ст. 69 КК України обвинуваченним ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину, який вчинено з явною неповагою до суспільства групою осіб та ступінь його тяжкості, дані про особу та матеріальний стан кожного з обвинувачених, а саме: ОСОБА_9 має на утриманні вагітну дружину та двох неповнолітніх дітей, зареєстрований як фізична особа-підприємець, але це не доводить наявність постійного матеріального доходу у ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_11 є неповнолітньою особою без особистого матеріального доходу, він не працює, обвинувачений ОСОБА_10 офіційно не працевлаштований, матеріально не забезпечений, тому враховуючи матеріальний стан обвинувачених, суд не знаходить підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 статті 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, не зазначеного санкції статті 296 ч.2 КК України у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки таке покарання не буде відповідати принципу співрозмірності вчиненного обвинуваченими злочину та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових правопорушень.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_10 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_11 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: змив фрагмент дере`яної рукоятки від молотку, змив РБК на марлеву серветку з асфальтної поверхні, вільний зразок з асфальтної поверхні - знищити.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1