Справа № 202/7257/22
Провадження № 1-кс/202/4745/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

20 жовтня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дем`янівка Семенівського району Полтавської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одружений, має дитину 2014 року народження, є військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_7 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому зазначає, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 100000886 від 10.08.2022 року.
В даному кримінальному провадженні 17.10.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
Згідно з повідомленою підозрою командиром НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади ОСОБА_9 було видано бойове розпорядження № 1131 від 08.08.2022 року про те, що сили та засоби військової частини НОМЕР_3 повинні зайняти оборону околиць АДРЕСА_2 .

Приблизно о 17-00 годині 09.08.2022 року, тобто в умовах воєнного стану, у місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 під час шикування особового складу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 командиром НОМЕР_4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 майором ОСОБА_10 , який є начальником за посадою та військовим званням відносно солдата ОСОБА_4 , було доведено для виконання наказ, а саме бойове розпорядження № 1131 від 08.08.2022 року командира НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади полковника ОСОБА_9 про те, що сили та засоби військової частини НОМЕР_3 повинні зайняти оборону околиць АДРЕСА_2 .

Однак солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним на військову службу під час мобілізації, перебуваючи на посаді командира стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , будучи обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», відкрито відмовився виконати наказ начальника командира НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади полковника ОСОБА_9 , який йому було доведено командиром стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 майором ОСОБА_11 , а саме бойове розпорядження №1131 від 08.08.2022 року про здійснення висування з району зосередження до н.п. Піски Донецької області, чим вчинив непокору - відкриту відмову виконати наказ начальника в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

Слідчий вважає, що причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення підтверджується повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, довідкою військово-лікарської комісії, військовим квитком, актом проведення службового розслідування у військовій частині НОМЕР_3 від 22.08.2022, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також слідчий вважає наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, є мешканцем іншої області, разом зі свідками проходить військову службу, маючи навики користування вогнепальною зброєю, може погрожувати свідкам з метою зміни або відмови від показів, які вони надали або будуть надавати під час досудового розслідування та в суді, може вчинити самовільне залишення військової частини або місця служби, дезертирство та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або іншим способом, тобто кримінальні правопорушення, передбачені статтями 407, 408, 409 КК України.

На думку слідчого, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі можуть бути підставою та мотивом для втечі підозрюваного.

За цих підстав слідчий, посилаючись на положення ч. 7 ст. 176, ч. 4 ст. 183 КПК України, просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з утриманням на гауптвахті без визначення розміру застави.
Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.
Підозрюваний та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечували, посилаючись на те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованою, а ризики, зазначені в клопотанні слідчого, недоведеними.
При цьому підозрюваний пояснив, що наказ був зачитаний командиром роти нечітко, було наказано чекати подальших вказівок. Через деякий час командир 3-го взводу 1-ї роти ОСОБА_15 довів усний наказ командира роти, що вони мають швидко покинути тимчасове місце перебування, бо є вірогідність, що буде обстріл з ворожої артилерії. Виконував наказ свого безпосереднього командира по старшині. Вже в автобусі дізнався, що колона вирушила до с. Карлівка Полтавської області.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 100000886 від 10.08.2022 року.
У цьому кримінальному провадженні 17.10.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
Визначаючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, слідчий суддя виходить з того, що обґрунтована підозра це такий стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення або навіть винесення вироку.

Так, у рішенні у справі «Нечипорук і И?онкало проти Украі?ни» від 21.04.2011 Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостеи?, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. Підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується актом службового розслідування за фактом залишення бойових позицій військовослужбовцями військової частини НОМЕР_3 , з якого вбачається, що командиром НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади було видано бойове розпорядження № 1131 від 08.08.2022 року про те, що сили та засоби військової частини НОМЕР_3 повинні зайняти оборону околиць АДРЕСА_2 . 09.08.2022 особовий склад 1 та 2 стрілецької роти, серед якого був ОСОБА_4 , відмовився від виконання завдання та зі зброєю самовільно покинув місце розміщення.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 22.08.2022 року про результати службового розслідування військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 , зокрема ОСОБА_4 , 09.08.2022 року в с. Михайлівка Донецької області самовільно залишили позиції, відмовилися діяти зброєю на полі бою, чим призвели до загрози оточення та знищенню сусідів по флангу, великих людських, матеріальних втрат та подальшого прориву фронту силами противника, перебували поза межами частини без поважних причин.
Крім того, причетність ОСОБА_4 до правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, також підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , згідно з показами якого ним як командиром 1-ї стрілецької роти було повідомлено особовому складу, що за вказівкою командування частини наступного дня вони мають вийти для виконання бойового завдання в район населеного пункту Піски, однак частина військовослужбовців відмовилася висуватися до населеного пункту Піски, залишивши місце дислокації.
Зазначенні показання свідка ОСОБА_11 в цілому підтверджуються протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Отже, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_4 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він дійсно може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, так як з матеріалів клопотання слідчого вбачається, що, незважаючи на наказ командира, він не висунувся до населеного пункту Піски Донецької області.

В свою чергу, мотиви невиконання підозрюваним наказу начальника, в тому числі доводи підозрюваного про те, що він виконував вказівки командира про залишення місця дислокації в с. Михайлівка, підлягають перевірці шляхом проведення досудового розслідування.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує, що відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з частиною 7 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, - тримання під вартою.
Вказані положення кримінального процесуального закону неконституційними не визнані. Водночас вони не є визначальними при розгляді клопотання, оскільки слідчий суддя, насамперед, перевіряє можливість запобігти ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і у випадку недоведеності таких ризиків чи можливості їм запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше правопорушення, зокрема залишити місце несення військової служби, оскільки він хоча й є раніше не судимим, має родину, дитину 2014 року народження, в той же час є військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.
Слідчий суддя звертає увагу, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності є конституційним обов`язком кожного громадянина.
Підозрюваному інкриміновано вчинення кримінального правопорушення як військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 під час виконання бойових завдань.
Такі дії підривають бойову готовність та боєздатність Збройних Сил України, ставлять під загрозу територіальну цілісність та суверенітет України.
Так, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, коли у суспільстві наявна велика напруженість та від військовослужбовців очікується максимальна чіткість, стійкість та дисциплінованість з огляду на небезпеку, що виникла у зв?язку з збройною агресією російської федерації проти України.
Підозрюваний наразі перебуває у військовій частині НОМЕР_1 разом зі свідками, в тому числі з особами, щодо яких здійснюється досудове розслідування в цьому ж кримінальному провадженні.
Отже, має можливість на них впливати чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема шляхом змови.
Як військовослужбовець, підозрюваний у будь-який час може отримати доступ до зброї.
На сьогодні в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації.
Тому слідчий суддя вважає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_4 , в сукупності з вищепереліченими обставинами, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування та впливу на свідків, а також можливості вчиненні інших злочинів проти порядку несення військової служби.
На переконання слідчого судді, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який хоча і є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки в місці свого проживання, в той же час на сьогодні є військовослужбовцем, вважає, що тримання ОСОБА_4 під вартою протягом певного строку під час досудового розслідування є виправданим, оскільки без застосування такого запобіжного заходу неможливо запобігти встановленим ризикам, так як при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, що забезпечив би його належну процесуальну поведінку.
Відтак, оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувавши відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти в межах строку досудового розслідування до 04 грудня 2022 року включно.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так, частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.
Тобто визначення розміру застави особі, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 402 КК України, є правом слідчого судді (крім випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором).
За змістом частини 4 статті 182 КПК України розмір застави має визначатися з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Таким чином, закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави.
Такими обставинами є всі обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого, інші дані про його особу, ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями те, що розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, не буде завідомо непомірним для нього.
Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.
В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з урахуванням усіх обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного вважає за можливе визначити підозрюваному розмір застави.
З урахуванням сімейного та майнового становища підозрюваного, зокрема рівня його матеріального забезпечення як військовослужбовця, що проходить службу в лавах Збройних Сил України з квітня 2022 року та отримував грошове забезпечення, а також з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, яке вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 169000 грн. (2600 грн. х 65).
Слідчий суддя вважає, що застава в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити бажання ухилитися чи іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню, тобто зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас така застава не є непомірною для підозрюваного з огляду на те, що він як військовослужбовець з квітня 2022 року отримував грошове забезпечення.
Підстав для визначення застави в більшому розмірі слідчий суддя не вбачає, оскільки слідчим та прокурором не надано доказів наявності у підозрюваного достатнього майна та доходів.
Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент до 04 грудня 2022 року включно, слідчий суддя також вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені п. 1-3, 8 частини 5 статті 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-197 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк 46 (сорок шість) днів, а саме до 04 грудня 2022 року включно у межах строку досудового розслідування.

Одночасно визначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 169 000 (сто шістдесят дев`ять тисяч) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 04 грудня 2022 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 в разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до 04 грудня 2022 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1