Справа № 353/895/20
Провадження № 1-кп/353/39/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8
захисників обвинуваченої адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілої ОСОБА_11
представника потерпілої адвоката ОСОБА_12
представника цивільного відповідача
АТ «Державний Ощадний банку України» ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Обертин, Тлумацького району, Івано-Франківської області, зареєстрованій АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдові, не працюючій, раніше судимій:
- 11.01.2017 Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 20.03.2017 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст.191,ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України, на 5 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 2 роки, звільненої умовно-достроково 26.11.2020 року, у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 вчинила умисні дії, що виразились у привласненні чужого майна, яке перебувало у її віданні, вчинені повторно.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Відповідно до наказу начальника Тлумацького відділення ощадного банку № 5 від 11.09.1978 року ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 прізвище змінено на ОСОБА_15 , у зв`язку із одруженням) прийнято на посаду контролера ощадної каси № 6349/030 смт. Обертин Тлумацької центрзберкаси відділення Сбербанка СССР. Відповідно до наказу Тлумацького відділення ощадного банку № 9 к від 01.03.1991 року ОСОБА_8 переведено на посаду старшого контролера касира територіального відокремленого безбалансового відділення № 6349/030 смт. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області.

У зв`язку із реорганізацією філії Тлумацького відділення № 6349/030 ВАТ «Ощадбанк» шляхом її перетворення у територіальне відокремлене безбалансове відділення (далі ТВБВ) № 10008/052 філії Івано-Франківського управління ВАТ «Ощадбанк», відповідно до наказу начальника Івано-Франківського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України № 39-к від 23.03.2010 ОСОБА_8 прийнято (переведено) на посаду старшого контролера касира територіального відокремленого безбалансового відділення № 10008/052 філії Івано-Франківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», що в смт. Обертин, яку вона продовжувала обіймати до 26.03.2015 року.

Згідно посадової інструкції від 15.06.2011 року, до службових обов`язків ОСОБА_8 , як старшого контролера касира ТВБВ № 10008/052 філії Івано-Франківського управління АТ «Ощадбанк» входило: здійснення операцій з прийманням платежів; виконання операцій з приймання, визначення справжності та платіжності, перерахування, обліку, сортування, зберігання, видачі готівки та інших цінностей згідно нормативно-методичними документами Ощадбанку; контроль правильності складання вхідних та вихідних документів клієнтів; складання касової звітності; оплата валютних переказів фізичним особам; здійснення операцій згідно інструкцій «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті» та картрахунках в національній валюті, інше.

Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 15.06.2011 року, укладеного АТ «Ощадбанк» зі старшим контролером-касиром ТВБВ №10008/052 ОСОБА_8 , остання прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей і зобов`язана: обережно поводитись з переданими їй на зберігання або інші цілі матеріальними цінностями і вживати заходи щодо запобігання шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію установи банку про усі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених їй цінностей; суворо дотримуватись встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання; не розголошувати ніде, ніколи і ні за яких обставин відомі йому операції щодо зберігання цінностей, їх відправки, перевезення, охорони, сигналізації, а також службові доручення щодо каси.

Будучи наділеною наведеними вищевказаними повноваженнями, в січні 2012 року ОСОБА_8 вирішила заволодіти коштами її знайомої ОСОБА_11 , які знаходилися на поточному рахунку ПАТ «Ощадбанк».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння коштами ОСОБА_11 , які знаходилися на відкритому на її ім`я рахунку ПАТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , в період з січня 2012 року по 06 березня 2015 року, старший контролер-касир ТВБВ № 10008/052 ОСОБА_8 , в порушення п. 2 посадової інструкції старшого контролера касира, п.п.5.42, 5.56, 5.50 Порядку відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами ПАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління банку від 16.02.2004 року за № 17-2 зі змінами, п.п.3.10,4.4,4.5 Порядку відкриття, ведення закриття вкладних (депозитних) та поточних рахунків фізичних осіб, їх супроводження та подальший контроль за ними в установах банк, в яких впроваджена АБС «BARSWEB», затвердженого постановою правління ВАТ «Ощадбанк» від 22.10.2010 року за № 477, якими передбачено безпосередню участь клієнта в проведенні банківських операцій, пов`язаних зі зняттям коштів, та обов`язковому відображенні таких операцій у програмному комплексі автоматизованої банківської системи (далі АБС) «BARSWEB», шляхом виготовлення та видачі від імені клієнта банку підроблених розхідних касових документів (заяв на видачу готівки) здійснювала безпідставну видачу коштів, без участі та відома клієнта, з подальшим привласненням таких коштів, а також обліковувала в АБС «BARSWEB» такі незаконні операції.

Також, у вказаний період старший контролер-касир ТВБВ № 10008/052 ОСОБА_8 , в порушення п.п. 6.2, 6.3 вище вказаного Порядку подавала завідомо підроблені нею документи виготовлені від імені клієнта банку підроблені розхідні касові документи (заяви на видачу готівки) у складі щоденної звітності до Тлумацького ТВБВ № 10008/052 ПАТ «Державний Ощадбанк України», на яке покладено обов`язок супроводження вкладних (депозитних) операцій за рахунком фізичної особи та здійснення подальшого контролю за ним.

Одночасно, в ході привласнення коштів потерпілої ОСОБА_11 , які знаходилися на рахунку в ПАТ «Ощадбанк», ОСОБА_8 в порушення Інструкції з організації парольного захисту в установах ВАТ «Державний ощадний банк України», затвердженої правлінням банку 11.04.2002 року, завідомо знаючи паролі інших контролерів касирів, які разом з нею працювали в ТВБВ № 10008/052, користувалась вказаними паролями без їх відома для проведення незаконних операцій у програмному комплексі АБС «BARSWEB».

Зокрема, у 2012 році ОСОБА_16 , користуюся довірливими відносинами, які у неї склалися із потерпілою ОСОБА_11 , жителькою смт. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, вирішила привласнити її пенсійні кошти, які знаходилися на поточному рахунку № НОМЕР_1 , що був відкритий на ім`я ОСОБА_11 28.03.2010 року. Так, при усній бесіді із потерпілою ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , запевнила її, що відкриє депозитний рахунок у банку, на який буде переводити щомісячно її пенсійні кошти і також буде сплачувати комунальні послуги за користування електроенергією, послуги зв`язку та за спожитий газ. Ввійшовши таким чином у довіру до ОСОБА_11 та не маючи наміру виконувати в подальшому зобов`язання по відкриттю депозитного рахунку, ОСОБА_8 маючи доступу до АБС «BARSWEB», самостійно дізналася номер рахунку потерпілої, з метою привласнення її коштів, які знаходилися поточному рахунку № НОМЕР_1 .

ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи в приміщення ТВБВ №1000/052, із використанням наявного доступу до АБС «BARSWEB», з метою заволодіння чужим майном, а саме коштами ОСОБА_11 незаконно вносила відомості в автоматизовану банківську систему про зняття коштів з рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_11 , про що склала завідомо неправдиві офіційні документи від її імені заяви на видачу готівки від 06.01.2012 на суму 935 грн., від 15.02.2012 на суму 935 грн., від 06.03.2012 на суму 930 грн., від 05.04.2012 на суму 950 грн., від 07.05.2012 на суму 1218 грн., від 13.06.2012 на суму 1090 грн., від 11.07.2012 на суму 1100 грн., від 10.08.2012 на суму 1098 грн., від 14.09.2012 на суму 1099 грн., від 19.11.2012 на суму 2220 грн., від 12.12.2012 на суму 1145 грн., від 24.01.2013 на суму 1150 грн., від 06.02.2013 на суму 1160 грн., від 07.03.2013 на суму 1160 грн., від 06.06.2013 на суму 1164 грн., від 08.07.2013 на суму 1150 грн., від 06.08.2013 на суму 1160 грн., від 06.09.2013 на суму 1105 грн., від 18.02.2014 на суму 6020 грн., від 13.03.2014 на суму 1220 грн., від 08.04.2014 на суму 1220 грн., від 07.05.2014 на суму 1360 грн., від 06.06.2014 на суму 1220 грн., від 07.07.2014 на суму 1220 грн., від 06.08.2014 на суму 1220 грн., від 05.09.2014 на суму 1220 грн., від 06.10.2014 на суму 1220 грн., від 06.11.2014 на суму 1220 грн., від 08.12.2014 на суму 1200 грн., від 08.01.2015 на суму 1200 грн., від 06.02.2015 на суму 1255 грн., від 06.03.2015 на суму 1200 грн. в яких у графі «підпис отримувача» зробила запис «неграмотна», у графі «підпис банку» підробила підпис контролера-касира ОСОБА_17 або контролера-касира ОСОБА_18 , та здійснила рукописні написи з тильної сторони на заявах про видачу готівки від імені фізичних осіб, які насправді не були присутніми під час складання нею вказаних документів та видачі коштів ОСОБА_11 , після чого незаконно отримувала у касі банківського відділення кошти в загальній сумі 42 764 грн., з яких 4987 грн 41 коп правомірно оплатила за комунальні послуги, оскільки з цього приводу була домовленість із ОСОБА_11 , а решту коштів в сумі 37 776 грн 59 коп привласнила.

Отже, ОСОБА_8 привласнила кошти ОСОБА_11 , які знаходилися на поточному рахунку в ПАТ «Ощадбанк» в сумі 37 776 грн 59 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_16 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 191 КК України, тобтопривласнила чуже майно, яке перебувало у її віданні, вчинене повторно.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надала показання про те, що вонадійсно з січня 2012 року по березень 2015 року працювала на посаді контролера-касира у територіальному відокремленому безбалансовому відділенні № 10008/052 філії Івано-Франківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк», що в смт. Обертин, Тлумацького району Івано-Франківської області. У зв`язку з тим, що їй не вистачало зарплати для проживання, вона у цей період, використовуючи наявний у неї доступу до АБС «BARSWEB», вносила відомості в автоматизовану банківську систему про зняття коштів з рахунку ОСОБА_11 та складала від імені останньої заяви на видачу готівки, де робила запис, що вона неграмотна, підробляла підписи контролерів-касирів ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , після чого незаконно отримувала у касі банківського відділення кошти у розмірі 42 764 грн., з яких 4987 грн 41 коп оплатила за комунальні послуги, оскільки з цього приводу була домовленість із ОСОБА_11 , а решту коштів в сумі 37 776 грн 59 коп привласнила собі. Просила її суворо не карати та врахувати судом при призначенні покарання те, що вона здійснює догляд за своїми батьками старечого віку, на даний час хворіє, моральну шкоду потерпілій відшкодувала повістю.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 просив суд суворо не карати обвинувачену, призначити їй основне покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення у межах санкції статті ч.3 ст. 191 КК України, а саме: 3 роки позбавлення волі та додаткове покарання строком на 1 рік.
Прокурор просив визнати обвинувачену винуватою у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у видіпозбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 1 (один) рік. Щодо вирішення цивільного позову зазначив, що позов слід задовольнити частково у межах стягнення збитків, які знайшли своє підтвердження на досудовому слідстві.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_12 просив покарати обвинувачену на розсуд суду. Заначив, що обвинувачена повністю відшкодувала потерпілій ОСОБА_11 моральну шкоду, про що остання подала суду відповідну заяву. Матеріальну шкоду, яка зазначена у цивільному позові, просив стягнути з цивільного відповідача АТ «Державний Ощадний банку України» у повному розмірі.

Представник цивільного відповідача АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні просив покарати обвинувачену на розсуд суду, у задоволенні цивільного позову щодо стягнення з банку матеріальної шкоди у розмірі 89906 грн 32 коп відмовити повністю, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того пояснив, що саме обвинувачена привласнила кошти потерпілої, а тому вона має відповідати за цивільним позовом про відшкодування матеріальної шкоди. Розмір шкоди, який зазначений позивачем у сумі 89906 грн 32 коп є безпідставним і надуманим, оскільки досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_19 привласнила кошти ОСОБА_11 у розмірі 37776 грн. 59 коп. Вважає, що АТ «Ощадбанк» на даний воєнний час є об`єктом критичної інфраструктури, який підтримує функціонування всієї банківської системи в Україні, а тому стягнення з банку коштів є недоречним.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Крім визнання вини обвинуваченою під час судового розгляду, її винуватісь повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка показала, що вона з обвинуваченою була у добрих відносинах та між ними була домовленість, що ОСОБА_8 буде від її імені оплачувати всі комунальні послуги та зберігати всі її гроші у банку, оскільки вона є неграмотною, одинокою жінкою і боялася, щоб її не обікрали та не побили. З січня 2012 року по березень 2015 року вона жодних коштів не отримувала. Лише пізніше від інших людей у селі дізналася, що обвинувачена забирала людські гроші собі і лише тоді, у грудні 2017 року, звернулася у поліцію із заявою. Зазначила, що звернулася з цивільним позовом до обвинуваченої та АТ «Державний Ощадний банку України»про відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди. Проте, на даний час обвинувачена повністю відшкодувала їй моральну шкоду, а тому просила цивільний позов в частині стягнення з останньої моральної шкоди закрити. Цивільний позов до банку про стягнення матеріальної шкоди підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Щодо покарання обвинуваченої, то просила ОСОБА_8 покарати на розсуд суду;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка показала, що вона з липня 2015 року працює на посаді головного бухгалтера увідділенні філії Івано-Франківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» у м.Тлумач. Їй відомо, що обвинувачена у той час працювала у відділенні банку у с.м.т. Обертин контролером-касиром. У березні 2015 року клієнти банку не змогли зняти кошти зі своїх рахунків та звернулися з відповідними заявами у прокуратуру. У банку проводилася ревізія та службове розслідування. Ревізією було встановлено, що обвинувачена знімала з рахунків кошти вкладників банку, привласнюючи їх, маючи доступ до банківської системи АБС «BARSWEB» Серед таких клієнтів банку була і потерпіла.

Показання потерпілої та свідка є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою.

Також винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні, зібраними по справі в порядку ст. 84-86, 91-93 КПК України, письмовими доказами, а саме:
- даними заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.12.2017 року, згідно якої ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_8 у приміщенні Обертинської філії "Ощадбанк" шахрайським способом заволоділа її грошовими коштами в сумі близько 75000 грн та не повертає. ( а.к.п. 163, т.1 );
- даними заяви про залучення у кримінальному провадженні як потерпілої ОСОБА_11 від 11.01.2018 року (а.к.п.178, т.1);

- даними копії пенсійного посвідчення ОСОБА_11 серії НОМЕР_2 , виданого 26.04.2005 року, згідно якого остання є пенсіонером. (а.к.п..180, т.1);

- даними відомостей з Тлумацького відділу Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України № 7 від 05.07.2017 року про виплату пенсії ОСОБА_11 у період з січня 2006 року по грудень 2014 року (а.к.п.181-189, т.1);

- даними інформації з Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 26.03.2010 року по 12.09.2017 року, відкритому на ім`я ОСОБА_11 (а.к.п.166-174, т.1);

- даними довідки філії АТ «Прикарпаттяобленерго» Тлумацький РЕМ № 376 від 04.07.2017 року про оплату за спожиту електричну енергію по особовому рахунку ОСОБА_11 за період з 16.01.2006 року по 26.12.2014 року (а.к.п. 164, т.1);

- даними розрахунку Івано-Франківської філії «Укртелеком» центру обслуговування абонентів № 17 м.Тлумач суми заборгованості абонента ОСОБА_21 у період з січня 2007 року по січень 2016 року (а.к.п.191-199, т.1);

- даними інформаційної довідки АТ «Івано-Франківськгаз» № 76006-Сл-3913-0720 від 10.07.2020 року про оплату за спожитий газ споживачем ОСОБА_11 (а.к.п. 200-202, т.1);

- даними матеріалів виконання ухвали слідчого судді від 24.07.2018 року про надання тимчасового доступу до речей та документів (проведення виїмки) з АТ «Ощадбанк», а саме до тридцяти двох оригіналів заяв про видачу готівки за період з 06.01.2012 року по 06.03.2015 року (а.к.п. 203-212, т.1);

- даними постанови про приєднання речових доків та передачу їх на зберігання від 23.08.2018 року, згідно якої тридцять два оригінали заяв про видачу готівки за період з 06.01.2012 року по 06.03.2015 року визнано речовими доказами та приєднано їх до кримінального провадження (а.к.п. 211-212, т.1);

- даними матеріалів призначеної судово - почеркознавчої експертизи від 22.08.2019 року по підписах отримувача, які містяться на тридцяти двох вилучених оригіналах заяв про видачу готівки (а.к.п. 213-224, т.1);

- даними матеріалів виконання ухвали слідчого судді від 13.12.2019 року про надання тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000084 від 12.03.2015 року, в яких містяться вилучені документи, що стосуються роботи (посади) ОСОБА_8 в ПАТ «Ощадбанк» (а.к.п. 225-229 т.1, а.к.п. 25-33, т.2);

- даними копій наказів про призначення на посаду, наказів про переміщення за посадою, наказів про перебування у відпустці касира Тлумацького відділення № 6349 АТ «Ощадбанк» ОСОБА_8 у період часу з 2005 року по 2015 рік, копії посадових інструкцій касира ОСОБА_8 та копії договорів по матеріальну відповідальність ОСОБА_8 (а.к.п. 111-149, т.2).

- даними матеріалів виконання ухвали слідчого судді від 09.04.2020 року про надання тимчасового доступу до документів, що містять інформацію про рух коштів по двох розрахункових рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_11 з АТ «Державний ощадбанк України» (а.к.п. 80-84, т.2);

- даними інформації з АТ «Державний ощадбанк України» про рух коштів з 26.03.2010 року по 06.03.2015 року по двох розрахункових рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_11 (а.к.п. 80-84, т.2);

- даними виписки з рахунку в національній валюті про рух коштів по пенсійному рахунку №5, відкритого на ім`я ОСОБА_11 в АТ «Ощадбанк» (а.к.п. 96-108, т.2);

- даними висновоку службового розслідування у зв`язку із зверненням до АТ «Ощадбанк» заступника начальника СВ Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області по факту зловживання під час виконання службових обов`язків колишнім працівником ТВБВ10008/052 с.м.т. Обертин, ОСОБА_8 від 17.06.2020 року, проведеним АТ «Ощадбанк», згідно якого встановлено грубі порушення банківських правил старшим контролером-касиром ОСОБА_8 , а саме: власноручно підробляла підписи в заявах на видачу готівки з метою подальшого привласнення коштів, (а.к.п. 95, т.2);

- даними висновку експерта Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз почеркознавчої експертизи № 239/392-400/526-537/20/28, № 240/401-43/510-525/20-28 від 20.03.2020 року, відповідно до якого рукописні тексти та підписи як отримувача на частині представлених на експертизу документів виконані ОСОБА_8 (а.к.п. 41-79, т.2);

Вищенаведений висновок експертизи є науково-обгрунтованим, а тому підстав ставити його під сумнів у суду немає. Окрім того, і сама обвинувачена та її захисник- адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечували вказаний висновок.

Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні умисних дій, що виразились у привласненні чужого майна, яке перебувало у її віданні, вчинені повторно та кваліфікує її дії за ч.3 ст.191 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, обвинуваченої ОСОБА_8 не встановлено.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою і передбачене ч. 3 ст. 191 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/13) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , виходячи з принципу законності, справедливості таіндивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення та її особу, а саме те, що вона раніше судима, проте дане кримінальне правопорушення вчинила в статусі особи, яка не мала кримінального покарання, є особою похилого віку, здійснює догляд за батьками старечого віку, має місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодуванні моральних збитків потерпілій, думку останньої, яка не наполягала суворому покаранні,та відсутність обтяжуючих обставин,суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченій покарання у межах санкції ч.3ст.191 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 1 рік.
Суд також враховує досудову доповідь Тлумацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 18.01.2021 року, про те, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства чи окремих осіб; виконання покарання у громаді можливе у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосуванні соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. (а.к.п. 103,104, т.1).
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та досягнення мети покарання.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 року у справі № 760/26543/17визначено, що положеннями ст. 70 КК визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

В той же час, призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, має ряд особливостей, з урахуванням яких, загальний алгоритм призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК передбачає такі елементи: 1) одержання точних даних про покарання, призначене особі попереднім вироком/попередніми вироками та у разі відбуття призначеного покарання, точного визначення його відбутої частини; 2) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, а якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то призначення покарання за кожен злочин окремо; 3) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; 4) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених попереднім та новим вироками; 5) зарахування в строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю вчинених злочинів, покарання, відбутого за попереднім вироком/попередніми вироками, якщо таке зарахування можливе.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Враховуючи вищенаведене, оскільки обвинувачена по вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.03.2017 року за ст. 191 ч.3, 358 ч.3,4 КК України засуджена до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 2 роки, від відбування якого 26.11.2020 року умовно-достроково звільнена на невідбутий строк покарання - 1 рік 9 місяців 2 дні, відбута частина покарання - 3 роки 8 місяців 6 днів, то слід застосувати положення ч. 1-3,4 ст. 70 КК України при визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, так як обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, за яке притягується по даному кримінальному провадженні, до постановлення попереднього вироку.
Крім того, враховуючи норму ч. 3 ст.55 КК України, якою визначено, що строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком, то слід вважати, що ОСОБА_8 відбула додаткове покарання.
Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Потерпіла ОСОБА_11 звернулася з позовом до обвинуваченої ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн та з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 89906 грн 32 коп завданих кримінальним правопорушенням.
Під час розгляду даного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_11 подала до суду заяву, у якій просила її позовні вимоги до ОСОБА_8 в частині стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням закрити, оскільки остання повність відшкодувала їй завдані збитки.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки, відмова від позову в частині стягнення моральної шкоди не суперечить вимогам закону та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, то суд вважає, що слід прийняти відмову позивача та провадження в цій частині закрити.

Частино 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 89906 грн 32 коп потерпіла ОСОБА_11 надала суду довідку Тлумацького об`єднаного управління ПФУ Тлумацького відділу № 469/03 від 11.07.2018 року щодо розміру нарахованої пенсії за період з 2006 року по 2015 рік на загальну суму 89906 грн 32 коп.

Однак, суд вважає, що вищевказана довідка підтверджує лише розмір нарахування потерпілій пенсії за вказаний період, проте не є належним та допустимим доказом факту привласнення обвинуваченою пенсії саме у такому розмірі. Органом досудового розслідування доведено факт привласнення коштів потерпілої у сумі 37776 грн 59 коп, будь-яких інших доказів, які б підтверджували привласнення обвинуваченою коштів ще на суму 52129 грн 50 коп, потерпілою суду не надано.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення.
Слід стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» в користь потерпілої ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 37776 грн 59 коп.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжній захід відносно обвинуваченої на досудовому слідстві та під час розгляді провадження у суді не обирався.
Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, визначеним за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 2 (два) роки.

Врахувати строк відбутого покарання за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року та вважати основне та додаткове покарання, яке призначене згідно вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2022 року ОСОБА_8 відбутим.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до обвинуваченої ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - закрити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до АТ «Державний ощадний банк України»в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.
Стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» на користь потерпілої ОСОБА_11 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 37776 (тридцять сім тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 59 коп.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№12745083) від 06.01.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№13647675) від 15.02.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№14162508) від 06.03.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№14886125) від 05.04.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№15600952) від 07.05.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№16600230) від 13.06.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№17453821) від 11.07.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№18302196) від 10.08.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№19250188) від 14.09.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№20977018) від 19.11.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№21617319) від 12.12.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№13647675) від 15.02.2012 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№22695898) від 24.01.2013 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№23047747) від 06.02.2013 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№23899118) від 07.03.2013 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№26376743) від 06.06.2013 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№27247626) від 08.07.2013 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№28114255) від 06.08.2013 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№29009684) від 06.09.2013 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№33880471) від 18.02.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№34640408) від 13.03.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№35394462) від 08.04.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№36243281) від 07.05.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№37154671) від 06.06.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№38053348) від 07.07.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№38968468) від 06.08.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№40031837) від 05.09.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№41416057) від 06.10.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№42518449) від 06.11.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№43657351) від 08.12.2014 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№44753025) від 08.01.2015 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№45830152) від 06.02.2015 року на 1 арк;
- заяву на видачу готівки ОСОБА_11 № 93842 (№47000192) від 06.03.2015 року на 1 арк -зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 39225 (тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять п`ять) грн 60 коп стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_22 МОТРУК