Справа № 570/6217/21
номер провадження 1-кп/570/201/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2022 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж., реєстр. та прож. АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого

10 листопада 2020 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :
10.11.2020 р. Рівненським районним суду Рівненської області засуджено ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

03.02.2021 року у Рівненському районному відділі № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 був під підпис ознайомленим з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання, попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК, за ухилення від громадських робіт, та отримав направлення на відбуття покарання до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що розташована за адресою: площа Володимира Плютинського, 1, с. Зоря, Рівненського району Рівненської області. Вказане покарання ОСОБА_4 мав відбувати працюючи на об`єктах комунальної власності сільської ради, та був зобов`язаний виконувати роботу по прибиранню кладовищ, вулиць, парків території Зорянської сільської ради, маючи згідно графіку п`ятиденний робочий тиждень з чотиригодинним робочим днем, починаючи з 04.02.2021 року.

ОСОБА_4 відпрацював 04.02.2021 року та 05.02.2021 року 8 годин з призначених 80 годин громадських робіт. В подальшому без поважних причин не вийшов на роботу та не відпрацював 72 години призначених громадських робіт, тобто умисно ухилився від призначеного йому покарання.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Своїми показаннями підтвердив наведені обставини ухилення від призначеного йому покарання у виді громадських робіт. Вказав про відсутність поважних причин, з яких він не відбував зазначене покарання. Пояснив, що певний період взимку він не мав можливості відбувати покарання через відсутність сполучення від місця його проживання до місця відбування покарання (були переметені снігом дороги). Пізніше в березні 2021 року він, не відбувши вказане покарання, виїхав за кордон України, звідки повернувся в травні 2021 року. Після пред`явлення йому обвинувачення у даній справі, він повністю відбув вказане покарання у виді громадських робіт (про що надав відповідну довідку із органу пробації). У вчиненому щиро розкаявся.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено наступне.

10.11.2020 р. Рівненським районним суду Рівненської області засуджено ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин (а.с. к.п. 13). Вирок набрав законної сили 10.12.2020 р. та направлений до виконання до органу пробації (а.с. к.п. 12).

Згідно довідки Рівненського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області від 16.05.2022 р. № 40/14-4-22/М-1, ОСОБА_4 з 05.01.2021 р. перебував на обліку вказаного органу пробації, як засуджений за (вказаним) вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10.11.2020 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. 04.02.2022 р. ОСОБА_4 знятий з обліку у вказаному органі пробації у зв`язку із відбуттям визначеного строку громадських робіт.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності, а також згідно ч. 3 ст. 349 КПК.

Оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що дії підсудного ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, які обтяжують покарання слід віднести рецидив злочинів.

За місцем проживання підсудний ОСОБА_4 характеризується позитивно.

З урахуванням наведених обставин справи, беручи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу винного, який притягався по кримінальної відповідальності, характеристку підсудного, відомості про стан його здоров`я, те, що на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до таких наслідків, суд вважає, що підсудному ОСОБА_4 слід обрати покарання, менш суворе із передбачених санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності - у виді арешту та на мінімальний строк такого виду покарання.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

При визначенні покарання суд враховує те, що підсудний ОСОБА_4 відбув повністю покарання за попереднім вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 10.11.2020 р. по справі № 570/4212/20 у виді громадських робіт. Тому, у даному випадку, положення ст. 70-71 КК України не застсовуються.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк покарання ОСОБА_4 обраховувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази: диск з даними - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1