Справа № 199/2784/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000327 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2018 року, відносно ОСОБА_3 за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та відносно ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 382 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважав можливим призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_3 за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та відносно ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 382 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник ОСОБА_7 , заперечував проти призначення судового розгляду та заявив клопотання про закриття кримінального провадження з підстав визначених ч.1 ст. 49 КК України, і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Захисник ОСОБА_8 , заявив клопотання про закриття кримінального провадження з підстав визначених ч.1 ст. 49 КК України, і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191КК України.

Клопотання своїх захисників підтримали обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 які також просили закрити відносно них кримінальне провадження на підставі ч.1 ст. 49 КК України, в межах заявлених клопотань кожним із захисників.

Проти повернення обвинувального акту заперечували як прокурор так захисники і обвинувачені.

Щодо клопотань про закриття кримінального провадження, прокурор не заперечував про закриття кримінального провадження з підстав визначених ст. 49 КК України відносно обвинуваченої ОСОБА_3 та заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

У свою чергу потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти закриття кримінального провадження відносно обох обвинувачених.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. В свою чергу, виключно нормами ст. 291 КПК України, встановлені вимоги до Обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких і є підставою для повернення обвинувального акта.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська, підстав для повернення обвинувального акта не встановлено, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У свою чергу клопотання потерпілого про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності вимог ст. 291 КПК України, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Так, в обвинувальному акті в межах даного кримінального провадження, згідно положень кримінального процесуального закону викладено найменування кримінального провадження, анкетні відомості обвинувачених, прізвище, ініціали та займану посаду слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті), Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату та місце його складення та затвердження.

Тобто, стороною обвинувачення у даному провадженні, викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими та сформульовано обвинувачення в такій редакції, яка на його думку, є належною та відповідною положенням закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, доводи, викладені у клопотанні потерпілого, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, з огляду на положення ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України, у яких йдеться про те, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор... зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зокрема, у випадку ухвалення вироку, за змістом ч. 3 ст. 374 КПК України суд самостійно формулює обвинувачення, яке визнає доведеним або зазначає обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним. Разом з тим, суд відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України вирішує, серед іншого, і такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим, якщо в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, якщо не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину в якому обвинувачується особа, прокурор вправі змінити обвинувачення відповідно до ст. 338 КПК України, в протилежному випадку, якщо суд дійде висновку про відсутність складу, події злочину або про недоведеність вини обвинуваченого в тому обвинуваченні, яке висуває сторона обвинувачення, то КПК України передбачає процесуальні рішення, які приймаються в таких випадках.

Тому, будь-яких невідповідностей змісту обвинувального акту щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимогам ч.2 ст.291 КПК України, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, в клопотанні потерпілим не зазначено, а у обвинувальному акті щодо обвинувачених міститься вся, передбачена законом, інформація, яка може бути відповідно до Закону змінена при судовому розгляді.

Так, відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні до 01.07.2004 р. кримінального правопорушення за ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України. Крім вказаного ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20.06.2011 (що набрало чинності 30.06.2011)

Так, відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні до 01.07.2004 р. кримінальних правопорушень за ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Статтею 49 КК України (в редакції чинній 01.07.2004, тобто на момент інкримінованих кримінальних правопорушень за ч.5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України - та в редакції чинній 30.06.2011, тобто на момент інкримінованого кримінального правопорушення за ч.3 ст.382 КК України) регламентовано порядок звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та у частині першій вказаної статті, зазначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, зокрема, минули такі строки: 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Проте, відповідно до ч.3 ст. 49 КПК України ( в редакції чинній на момент інкримінованих правопорушень) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Тобто, як слідує зі змісту обвинувального акту ОСОБА_3 інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину за ч.5 ст. 191 КК України та кримінального проступку за ч.1 ст. 366 КК України. Тому, оскільки після вчинення ОСОБА_3 інкримінованих кримінальних правопорушень, у тому числі і особливо тяжкого злочину минуло 15 років, перебіг давності відносно неї не переривався і не зупинявся, то клопотання захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.5 ст. 191 та за ч.1 ст. 366 КК України - підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України. ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , йому інкриміновано вчинення до 01.07.2004 особливо тяжкого злочину за ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України, та тяжкого злочину ч.3 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20.06.2011 (що набрало чинності 30.06.2011).

Разом з тим, як слідує з положень вищезазначеної ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Тобто, оскільки після вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину і минуло 15 років, перебіг давності перервався, що слідує з положень ч.3 ст. 49 КК України, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 382 КК України, що полягало в умисному невиконанні рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20.06.2011 (що набрало чинності 30.06.2011).

З урахуванням наведеного, ОСОБА_4 не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України, оскільки перебіг давності відносно нього перервався вчиненням нового тяжкого злочину за ч.3 ст. 382 КК України.

Таким чином, оскільки судом не встановлено підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_4 в частині закриття кримінального провадження за ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України, як і не встановлено підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акта не встановлено, тому дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Крім вказаного, потерпілим ОСОБА_6 до суду подані клопотання про витребування у прокурора доказів по справі та клопотання про витребування у прокурора матеріалів кримінального провадження.

Суд вирішуючи дані клопотання, вважає їх такими що задоволенню не підлягають, оскільки ч.4 ст.291 КПК України чітко врегульовано, що надання суду інших документів, окрім визначених цією статтею, до початку судового розгляду забороняється.

Що стосується скарги ОСОБА_6 в порядку ч.2 ст. 303 КПК України, подану разом з доповненнями, на постанову прокурора ОСОБА_5 від 05.05.2022, у якій він просив: витребувати у прокурора певний перелік документів, скасувати постанову прокурора від 05.05.2022 і зобов`язати останнього належно розглянути клопотання потерпілого від 03.05.2022; зобов`язати прокурора виконати прийняте ним 30.01.2020 рішення.

Суд з врахуванням думки учасників провадження, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_6 , - задоволенню не підлягає, з огляду на те, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Крім вказаного, в межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільні позови до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої вчиненням кримінального правопорушення.

Суд, з урахуванням думки учасників провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Так, відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З огляду на вказане, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 підлягає долученню до матеріалів кримінального провадження.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, даний цивільний позов належить залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому його право вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

У зв`язку з залишенням без розгляду цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 не підлягають задоволенню і його клопотання, що містяться як у первісному від 04.08.2020 так і в уточненому 21.06.2022 цивільних позовах.

Керуючись ст.ст., 314-316, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, на підставі ч.1 ст. 49 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України.

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню № 0000327 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2018 року, відносно ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 382 КК України, у відкритому судовому засіданні на 09.10 годину 19.08. 2022 року в залі судового засідання Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за адресою: вул. Новоселівська, 9, місто Дніпро.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово.

Прийняти цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - до сумісного розгляду з обвинувальним актом, визнавши ОСОБА_6 цивільним позивачем, а ОСОБА_4 - цивільним відповідачем.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

У задоволенні клопотань потерпілого ОСОБА_6 про витребування у прокурора матеріалів кримінального провадження - відмовити.

У задоволенні скарги ОСОБА_6 в порядку ч.2 ст. 303 КПК України, - відмовити.

У судове засідання викликати: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_8 .

Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Разом з тим, ухвала в частині закриття кримінального провадження, з підстав визначених п.2) ч.1 ст. 49 КК України відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, - може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9 -Почтовик