1Справа № 335/3884/22 1-кс/335/1695/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 21.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , у вигляді заборони її відчуження у будь-який спосіб, заборони розпорядження нею та користування, з метою запобігання можливості її відчуження, пошкодження (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 21.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 65968530, відкрите 05.07.2021, боржником у якому виступав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стягувачем ОСОБА_7 .

В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем через ДП «Сетам» здійснено реалізацію квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_6 , який станом на час вжиття заходів до реалізації вказаного майна помер (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

У подальшому 22.12.2021 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, на підставі акту Державного виконавця при проведенні електронних торгів з реалізації майна боржника, затвердженого Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі від 21.12.2021, посвідчено, що ОСОБА_5 належить на праві приватної власності майно, а саме квартира АДРЕСА_2 , яке раніше належало ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради 19.12.2007, право власності зареєстроване в Електронному реєстрі права власності на нерухоме майно Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.02.2008 року.

Слідчий вказує, що наразі є обґрунтовані ризики, що нерухоме майно, яке належало ОСОБА_6 та яке є об`єктом кримінального правопорушення, може бути переоформлене на інших осіб, шляхом продовження злочинної діяльності, у зв`язку із чим слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Розгляд клопотання проведено без повідомлення власника майна ОСОБА_5 , з метою забезпечення арешту майна, відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов таких висновків.

СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 21.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 65968530, боржником у якому виступав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стягувачем ОСОБА_7 .

Згідно інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В рамках даного виконавчого провадження, 29.11.2021, тобто після смерті боржника, державним виконавцем здійснено реалізацію квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_6 , який станом на час вжиття заходів для реалізації вказаного майна, помер.

У подальшому 22.12.2021 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, на підставі акту Державного виконавця при проведенні електронних торгів з реалізації майна боржника, затвердженого Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі від 21.12.2021, посвідчено, що ОСОБА_5 належить на праві приватної власності майно, а саме квартира АДРЕСА_2 , яка раніше належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради 19.12.2007, право власності зареєстроване в Електронному реєстрі права власності на нерухоме майно Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.02.2008 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України, визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого чи прокурора та відповідати вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 ч. ч. 1, 2 п. 5 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У ході розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється з приводу того, що невстановлені особи шляхом обману здійснили реалізацію квартири АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності ОСОБА_6 , який на час її реалізації помер.

Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а також те, що у клопотанні та доданих до нього матеріалах, слідчим доведено, що квартира АДРЕСА_2 , є об`єктом ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, по якому здійснюється досудове розслідування, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та метою такого арешту є необхідність збереження речових доказів, а також запобігання ризикам його пошкодження, знищення, перетворення, яка визначена у п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаної квартири, є необхідним для збереження вказаної квартири, запобігання можливості її відчуження та пошкодження, а також задля з`ясування обставин у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , із забороною її відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1