справа № 165/1223/22
провадження №1-кп/165/327/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 червня 2022 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-встановив:
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21.04.2022 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 18.06.2022 року включно.
Прокурор 14.06.2022 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 .
У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на шістдесят днів, який закінчується 18.06.2022. Мотивує тим, що встановлені під час досудового слідства ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, на даний час не зменшились та продовжують існувати.
Крім того вказав, що наявність даних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та існує високий ризик вчинення ОСОБА_5 спроб переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. На даній стадії судового провадження ще не допитані свідки та потерпіла, які можуть дати викривальні показання проти ОСОБА_5 , та останній в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, матиме можливість здійснювати на них незаконний вплив, в тому числі на неповнолітнього свідка. Крім того, зазначає, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення, як джерело отримання доходу свідомо обрав злочинний шлях, та в даному кримінальному провадженні обґрунтовано обвинувачується у вчиненні повторно злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Наголошує, що вказане дає підстави стверджувати про високу ймовірність вчинення ним нових злочинів.
Стверджує, що саме наведені вище обставини свідчать про реальну наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і дають підстави зробити висновок, що більш м`який запобіжний захід, аніж як взяття під варту, не зможе запобігти і є недостатніми для запобігання ризикам, що існують на стадії судового розгляду кримінального провадження, а тому просить задоволити клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на строк шістдесят днів, оскільки такий запобіжний захід є виправданим за наявності суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечили щодо продовження строку тримання від вартою ОСОБА_5 в зв`язку із недоведеністю ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор.
Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що наявність обґрунтованої підозри навіть у вчиненні тяжкого злочину та безальтернативне покарання, яке може загрожувати особі обвинуваченого у виді позбавлення волі, не може слугувати підставою для обрання такого найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Наголошує, що відсутні ризики на які посилається у клопотанні сторона обвинувачення, а тому, якщо прийти до висновку, що за наявності обґрунтованої підозри та існування одного ризику, зокрема: можливість вчиняти нові кримінальні правопорушення, такий може бути убезпечений більш м?яким запобіжним заходом.
Сторона захисту звертає увагу суду на суттєве погіршення стану здоров?я обвинуваченого ОСОБА_5 , у якого за результатами медичного обстеження в умовах перебування в ДУ «Луцький СІЗО» встановлено наявний стан після нефректомії лівої нирки. Також у нього з 2015 року діагностовано важку хворобу імунної системи 1У клінічної стадії, гепатит «С», що підтверджено інформацією начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров?я Державної кримінально-виконавчої служби України від 19.05.2022 №464/ВН-22-вих.
Захисник просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді взяття під варту на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні заперечив клопотання сторони захисту за безпідставністю та просив задоволити подане ним клопотання і продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді взяття під вартою на строк 60 днів.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до такого висновку.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил,передбачених розділом II цього Кодексу.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Прокурор, звертаючись до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у виді взяття під варту посилається на існування на даній стадії розгляду провадження ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
В обгрунтування ризику, передбаченого п.1 вказаної норми зазначає, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, офіційно не працевлаштований, немає міцних соціальних зв`язків, і єдиним джерелом його прибутку є злочинний промисел.
Обгрунтовуючи ризик, передбачений п.3, ч.1 ст.177 КПК України, сторона обвинувачення зазначає, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 зможе впливати на потерпілу, неповнолітнього свідка, оскільки знає район проживання вказаних осіб.
Зазначені ризики, на думку суду, є недоведеними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання з батьками за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 , що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків. Також суду не надано доказів протиправної поведінки ОСОБА_5 під час його затримання на місці вчинення злочину, який йому інкримінується, а наявність чи відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин у поведінці особи, враховуються судом при призначенні покарання, а не є підставою для продовження найсуворішого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до п."с",ч.1,ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що дана особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.
Таким чином, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення чи наявністю непогашеної чи не знятої у встановленому порядку судимості без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання прокурора та захисника, суд вважає, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених п.1, п. 3 ст.177 КПК України, і вважає, що реальний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України може бути убезпечений з врахуванням обставин провадження, стану здоров?я обвинуваченого, таким запобіжним заходом як домашній арешт.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його незадовільний стан здоров`я, що підтверджено інформацією начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров?я Державної кримінально-виконавчої служби України від 19.05.2022 №464/ВН-22-вих., потребу у лікуванні за власні кошти, те, що він раніше судимий за аналогічні злочини, після звільнення з місць позбавлення волі в листопаді 2019 року через тривалий час повторно підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а також беручи до уваги існування ризику, передбаченого п.5, ч.1 ст.177 КПК України, - можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, враховуючи той факт, що при розгляді клопотання прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання доведеного ризику, суд дійшов до висновку про можливість змінити застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді взяття під варту на цілодобовий домашній арешт за місцем його постійного проживання з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 197, 202, 205, 309, 314, 315, ст. 371, ст.372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_4 щодо заміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задоволити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали суду про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановити з 15 червня 2022 року по 15 серпня 2022 року.
На цей же період, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) Прибувати до суду за першою вимогою;
2) Не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу суду;
3) Повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) Утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками.
Обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 на строк два місяці.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з під варти та доручити Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській областідоставити ОСОБА_5 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить 60 днів до 15 серпня 2022 року.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно, після її проголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_6