Справа № 308/8047/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати Закарпатську обласну прокуратуру невідкладно внести відомості про вчинення судовим експертом ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке має ознаки складу злочину передбаченого ч.2 ст.384 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_5 від 21.06.2022 р. про скоєння злочину та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.
Скарга обґрунтована тим, що 21.06.2022 року ОСОБА_5 подав до Закарпатської обласної прокуратури заяву про скоєння судовим експертом ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України. Проте жодних дій, спрямованих на внесення наданих ОСОБА_5 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося. Адвокат вказує, що незважаючи на імперативні вимоги закону, всупереч ст. 214 КПК України, Закарпатською обласною прокуратурою допущено бездіяльність. Вважає, що відомості, викладені в заяві повинні негайно, але не пізніше 24 години після подання заяви бути внесені до ЄРДР.
У судовому засіданні представника заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 подану скаргу на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підтримав з підстав, зазначених у ній, та просив задовольнити. Вказав, що ОСОБА_5 через скриньку для кореспонденції подав до Закарпатської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення судовим експертом ОСОБА_6 , проте жодної інформації про внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не отримував. Зазначив, що вимоги ст.214 КПК України є імперативними.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Зазначив, що до Закарпатської окружної прокуратури від адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про злочин, датована 19.06.2022 року, яка у відповідності до ст.214 КПК України, була прийнята та зареєстрована. Розглянувши дану заяву було встановлено, що така не містить відомостей про вчинення злочину, у такій не зазначено в чому саме полягає надання завідомо неправдивого висновку. Крім цього, у заяві не зазначено, що особа повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбачену статтею 383 Кримінального кодексу України. Прокурор вказав, що вимоги ст.214 КПК України ними були виконані та 21.06.2022 року адвокату ОСОБА_3 було надано відповідь на заяву про вчинення судовим експертом кримінального правопорушення, яка 22.06.2022 року була надіслана адвокату на поштову адресу. Вказану відповідь просив долучити до матеріалів скарги.
Заслухавши позицію представника заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 , звернувся до Закарпатської обласної прокуратури із заявою про скоєння злочину, яка датована 19.06.2022 року. У вказаній заяві заявник повідомляв, що слідчий відділ розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_8 проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000288 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 01.06.2022 року ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_3 був допитаний у якості підозрюваного, також йому були надані для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000288. Крім іншого, ОСОБА_5 для ознайомлення були надані висновки судового експерта ОСОБА_6 від 14.02.2022 р., 15.02.2022 р., 18.02.2022 р. Судовий експерт ОСОБА_6 , який був попереджений про кримінальну відповідальність, надав слідчому завідомо неправдиві висновки експерта. 14.02.2022 року судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічнйх досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру MВC України ОСОБА_6 було складено завідомо неправдивий висновок експерта № СЕ-19/107-22/818-ІТ. Також 15.02.2022 р. судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_6 було складено завідомо неправдивий висновок експерта № СЕ-19/107-22/819-ІТ. Також 18.02.2022 р. судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_6 було складено завідомо неправдивий висновок експерта № СЕ-19/107-22/820-IT. Внаслідок даних завідомо неправдивих висновків експерта судовий експерт ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 384 КК України. На підставі наведеного заявник просив невідкладно внести відомості про вчинення судовим експертом ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 Кримінального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Листом заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури Павла Русняка від 21.06.2022 року за №31-2369-21 адвоката ОСОБА_9 повідомлено щодо результатів розгляду його заяви щодо надання експертом Закарпатського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 завідомо неправдивих висновків у кримінальному провадженні № 0000288, вказано, що у зв`язку із тим, що у його заяві відсутні достатні відомості про вчинення кримінального правопорушення, підстав для її реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань не вбачається.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частинами 1, 2 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.
Відповідно до положень ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно ч.1 глави 3 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.
При цьому слід відзначити, що відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303, 304 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Чинним КПК України закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).
Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
У постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) Верховний Суд зазначив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
У постанові Верховного Суду від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) вказано наступне: «за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».
Положеннями ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.
Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.
Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Це в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Аналізуючи положення ст.214 КПК України у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
На переконання слідчого судді, у заяві ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , не вбачаються об`єктивних даних, які свідчать про вчинення злочину судовим експертом сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_6 .
Так, у заяві ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , вказує, що судовим експертом ОСОБА_6 було дано завідомо неправдиві висновки від 14.02.2022 р., 15.02.2022 р., 18.02.2022 р. у кримінальному провадженні №0000288 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Разом із тим, у вказаній заяві не наведено жодних об`єктивних даних, які б вказували на надання експертом завідомо неправдивого висновку, не зазначено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Тобто вказана заява не відомостей на підставі яких заявник прийшов до висновку, що експертом складено завідомо неправдиві висновки та відомостей, які б вказували на те, що вказані висновки експерта є неправдиві.
Так, відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Положеннями ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що наведена ОСОБА_3 в заяві про скоєння злочину від 19 червня 2022року інформація не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів щодо наявності ознак кримінального правопорушення, які б підтверджували реальність конкретної події злочину у зв`язку із чим така заява не може бути безальтернативною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку із наведеним вище у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 214, 303, 306-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1