Справа № 489/149/19
Номер провадження 1-кп/489/153/22
У Х В А Л А

11.10.2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого ОСОБА_1 , із секретарем судових засідань ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 289 ч.1, 289 ч.2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, 289 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді від 20.08.2020 р. до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, у зв`язку із доведеністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшилися, не можливістю застосування до нього менш суворого запобіжного заходу та неможливістю завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу, за наслідками розгляду якого скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи вказане питання, вислухавши думку захисника, який заперечував проти клопотання, обвинуваченого, який просив або зменшити заставу, або змінити запобіжний захід на більш м`який, та заперечував проти клопотання прокурора, суд вважає, що існуючі ризики, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні вказаного запобіжного заходу судом, не зменшилися.

Суд бере до уваги тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, однак, наявність обвинувачень у вчиненні інших кримінальних правопорушень проти власності, кількість правопорушень в яких обвинувачується ОСОБА_6 у дійсному кримінальному провадженні, відсутність постійного місця роботи на момент обрання запобіжного заходу, як постійного та стабільного джерела доходу, вказує на можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і утриманців, неодноразові неявки у судові засідання на виклики суду у інших кримінальних провадженнях, доводять наявність ризику можливості переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду. При цьому суд бере до уваги, що неявки ОСОБА_6 були систематичними.

На переконання суду, наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та свідчать про наявність та не зменшення ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд бере до уваги тяжкість злочинів та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, його репутацію, вік, стан здоров`я, процесуальну поведінку до обрання найбільш судового запобіжного заходу, а також наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, що однак, на думку суду, не може свідчити про достатність підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу.

Інформації про те, що ОСОБА_6 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.

Прийнявши до уваги доводи клопотання обвинуваченого про застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, з врахуванням вищенаведених обставин, суд не вважає ці доводи більш вагомими ніж наявність ризиків, яким необхідно запобігати.

Враховуючи, що прокурором доведені обставини існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, обставини не можливості забезпечення запобігання існуючим ризикам іншим більш м`яким запобіжним заходом, неможливості здійснення розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та відповідно до вимог ст.178 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 2 місяці.

Крім того, відповідно до ч.7 ст.182 КПК України, у випадках, передбачених ч.3,4 ст.183 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому суд не вбачає підстав для зменшення її розміру, оскільки вона встановлена в мінімальному розмірі.

Керуючись ст.331, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою до 09.12.2022 р., включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження відкласти до 15 листопада 2022 до 13:00 години.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1