печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8,

за участю секретаря ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10, у кримінальному провадженні № 0001355 від 05.09.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Бровари, Київської області, громадянці України, раніше не судимій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 209, ч. 1 та 2 ст. 366, ч. 3 ст. 362 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_11

захисник - адвокат ОСОБА_12

підозрювана ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

22.09.2022 старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10, за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_1 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001355 від 05.09.2019, зокрема, але не виключно за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 209, ч. 1 та 2 ст. 366, ч. 3 ст. 362 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_1 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та фігурантів у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 209, ч. 1 та 2 ст. 366, ч. 3 ст. 362 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подавши письмові заперечення, зазначаючи, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної. Просила в зв`язку з відсутністю ризиків у задоволенні клопотання відмовити повністю.

Підозрювана підтримала думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та дослідивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, встановив наступні обставини.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001355 від 05.09.2019, за ч. 3 ст. 362, ч.ч. 1, 2 ст. 366, ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 209 КК України.

19.09.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 362 КК України, а саме у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, вчиненій повторно та які заподіяли значну шкоду;

- ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів;

- ч. 2 ст. 366 КК України, а саме у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки;

- ч. 3 ст. 191 КК України, а саме у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

- ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 209 КК України, а саме у вчиненні фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання та маскування незаконного походження таких коштів, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), за попередньою змовою групою осіб, як особа, яка сприяла вчиненню кримінального правопорушення (злочину).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя дослідив долучені до матеріалів клопотання докази, а саме:

-висновком економічної експертизи № 2504/22-71 від 08.07.2022;

-висновком почеркзнавчої експертизи №СЕ-19-22/22251-ПЧ від 09.08.2022;

-допитом свідка ОСОБА_2 ;

-допитом свідка ОСОБА_3 ;

-допитом свідка ОСОБА_4 ;

-допитом свідка ОСОБА_5

-листами ТОВ «Броварський ЗБК» від 16.02.2021, від 20.01.2022;

-протоколом огляду від 21.06.2022;

-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

З урахуванням наведених в клопотанні конкретних обставин кримінального провадження, а також доказів, які долучені до клопотання на підтвердження його вимог, слідчий суддя вважає, що зазначені обставини та надані докази, в своїй сукупності, на даній стадії кримінального провадження, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих дій підозрюваної. При цьому, додані до клопотання докази підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла учинити кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи обґрунтування у клопотанні наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме того, що підозрювана ОСОБА_1 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовано тяжкістю злочинів у яких підозрюється; ризик знищення, схову документів та речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місце перебування яких відоме підозрюваній та за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, що унеможливить притягнення винних до кримінальної відповідальності; ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрювана може незаконно впливати на свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно інших осіб.

Слідчий суддя враховуючи, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких, в разі доведеності її вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, може вдатися спроб переховуватися від органу досудового розслідування або суду, тому ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрювана може ухилитись від слідства (рішення Європейського суду з прав людини у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993).

Також, Європейський суд з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" закріпив, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Зважаючи на те, що досудове розслідування кримінального провадження триває, у справі не допитані свідки, показання яких можуть вплинути на хід досудового розслідування злочину, слідчий суддя вважає, що ризик можливого незаконного впливу підозрюваною на свідків з метою спотворення показань є також реальним.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші заявлені ризики передбачені п.п. 2, 4 ст. 177 КПК України містять характер припущень та жодним чином не обґрунтовані.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слідчого в повному обсязі необґрунтована неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під домашнім арештом, для запобігання встановлених ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Зокрема, у клопотанні слідчий в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу посилається на неможливість, зважаючи на особу підозрюваної самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

В судовому засіданні прокурор не зміг додатково обґрунтувати, чому інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під домашнім арештом, не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування та спростувати доводи захисника підозрюваної з цих обставин.

Слідчим суддею враховується, що підозрювана ОСОБА_1 з вищою освітою, раніше не судима, одружена, має неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір похилого віку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка потребує догляду, має постійне місце роботи - головного спеціаліста відділу документообігу та контролю Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки.

Таким чином, з урахуванням наявності підтверджених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених даних щодо особи підозрюваної, які значно зменшують існування встановлених ризиків, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із зобов`язанням виконувати обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки та запобігання названих вище ризиків.

Строк покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 205, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши останню прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також на строк до 19.11.2022 зобов`язати останню виконувати обов`язки:

- не виїжджати за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 19.11.2022.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8