Провадження № 1-кс/761/499/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2., за участю секретаря ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4. від 11 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4. про закриття кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в якій заявник просить скасувати вказану постанову слідчого, а також зобов`язати дізнавача змінити попередню кваліфікацію діяння.

Свою скаргу заявник мотивує тим, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, передчасним, досудове розслідування проведено неповно, а дослідженні докази є недостатніми для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, заявник - ОСОБА_1 у скарзі зазначає, що дізнавачем, при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, розпочатого за заявою ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення, всупереч вимогам КПК України, не наведено мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування. Слідчим не встановлено суб`єкта кримінального правопорушення.

Заявник ОСОБА_1 під час судового повідомив, що надати копію оскаржуваної постанови він не може, оскільки в Шевченківському УП ГУНП в м. Києві йому відмовили у видачі такої постанови. Також уточнив, що просить скасувати постанову про закриття провадження від 11.11.2021 року. В подальшому подав до канцелярії суду заяву, до якої долучив копію оскаржуваної постанови дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4. від 11 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Дізнавач Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4., рішення якої оскаржується, на виклик в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлена завчасно та належним чином, матеріали закритого кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020 на запит слідчому судді не надала.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність дізнавача за наявності матеріалів, які є в розпорядженні слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, приходить до висновку про те, що постанова дізнавача від 11 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020, не відповідає вимогам КПК України виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги вбачається, що дізнавач при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжила всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотрималась вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробила висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Так, згідно правових позицій, висловлених у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів в тому числі і органу досудового розслідування.

У своєму рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ вказує, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Разом з цим, призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Так, слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів ОСОБА_1 , викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення та вжиття будь-яких заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження. Формальне зазначення, що органом досудового розслідування було проведено ряд оперативно-розшукових заходів спрямованих на пошук невідомої особи, яка вчинила крадіжку, без розкриття змісту цих заходів, а також встановлених обставин за наслідком проведення таких заходів не може вважатись належним обґрунтуванням для рішення про встановлення відсутності складу злочину.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що дізнавач без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробила передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Наведене свідчить про те, що обставини, які викладені заявником ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення не стали предметом належного їх розслідування дізнавачем.

Отже, наведене приводить слідчого суддю до висновку про те, що дізнавач не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження №0000394 від 29.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Водночас, дізнавач у судове засідання не з`явилась, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надала, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

В порушення вимог ст.110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення слідчим 11 листопада 2021 року постанови про закриття кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 на постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4. від 11 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, - в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, надаючи оцінку скарзі в частині оскарження неправильності кваліфікації кримінального правопорушення слідчий суддя нагадує учасникам кримінального провадження, наступне.

Так, частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Більш того, слід зазначити, що до повноважень слідчого судді при розгляді скарг в порядку, передбаченому частиною першою ст.303 КПК України, на яку як на підставу звернення до суду прямо вказує заявник, не входить прийняття рішень про надання вказівки слідчому, дізнавачу, прокурору, щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, слідчих (розшукових) дій під час розслідування кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом, тощо. Більш того, спроба вчинення таких дій з боку суду була б невиправданим втручанням в роботу органу досудового розслідування в цілому, та в заплановану дізнавачем стратегію досудового розслідування, що прямо суперечить принципу диспозитивності.

Таким чином скарга ОСОБА_1 в частині зобов`язання дізнавача змінити попередню кваліфікацію діяння не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

СкаргуОСОБА_1 на постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4. від 11 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, - задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4. від 11 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000394 від 29.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

В іншій частині - відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_2