У Х В А Л А Справа № 932/2809/22

Іменем України Провадження № 1-кс/932/1413/22

06 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000390, -

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2022 року до суду надійшло клопотання СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке підтримано прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у якому він прохає накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на наступне майно: акумуляторну батарею марки Fire Premium Layout 3 12V, акумуляторну батарею марки FB 6CT-190A3.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. Досудовим розслідуванням встановлено, що, ОСОБА_5 , 29.05.2022 року приблизно о 19 год. 17 хв., знаходячись на автостоянці за адресою: м. Дніпро, вул. Гладкова біля буд. №23, де реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до сховища, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом зняття кришки акумуляторного відсіку автомобілю марки «ГАЗ», моделі 03376, д.н.з. НОМЕР_1 , звідки викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: акумуляторну батарею марки FB 6CT-190A3, яку останній виніс за межі автостоянки та поклав біля трубопроводу за адресою: вул. Гладкова біля буд.№33 у м.Дніпро.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 , повернувся на автостоянку за адресою: АДРЕСА_1 де реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до сховища, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом зняття кришки акумуляторного відсіку автомобілю марки «ГАЗ», моделі 3307, д.н.з. НОМЕР_2 звідки викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: акумуляторну батарею марки FirePremium Layout 3 12V.

Після чого, ОСОБА_5 із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки розмір яких встановлюється.

29.05.2022 року, по прибуттю слідчо-оперативної групи ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в період часу з 22:10 по 22:40, слідчим проведено огляд місця події, а саме огляд в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить гр. ОСОБА_7 , яка на момент проведення огляду перебуває за кордоном, а в вищезазначеній квартирі мешкає її син ОСОБА_8 , який надав письмовий дозвіл на проведення огляду в вищезазначеній квартирі, та в ході якого було вилучено акумуляторну батарею марки Fire Premium Layout 3 12V.

29.05.2022 року було проведено огляд місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Гладкова біля буд.№ 23, в ході якого було вилучено акумуляторну батарею марки FB 6CT-190A3.

Під час проведення досудового розслідування: акумуляторна батарею марки Fire Premium Layout 3 12V, акумуляторна батарея марки FB 6CT-190A3, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим що вказані речі та сліди на них можуть бути використані, як доказ вини причетних до скоєння кримінального правопорушення осіб, у інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Слідчий у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання прохав задовольнити в повному обсязі.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про залишення його без задоволення, з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 від 29.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до клопотання, слідчий прохає накласти арешт на акумуляторну батарею марки Fire Premium Layout 3 12V, акумуляторну батарею марки FB 6CT-190A3, з метою збереження речових доказів.
Постановою слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 30.05.2022 року, акумуляторну батарею марки Fire Premium Layout 3 12V, акумуляторну батарею марки FB 6CT-190A3, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000390.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, вважаю, що погодитись із висновком слідчого про необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно не вбачається можливим, оскільки, на думку слідчого судді у вказаному випадку відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобом, який прохає застосувати слідчий, та метою, яку слідчий прагне досягти, а тому вважаю, що необхідно відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000390 відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1