Номер провадження 1-кп/754/463/22
У Х В А Л А
Іменем України

28 липня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання захисників про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

до Деснянського районного суду м. Києва 12.09.2019 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004919 від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, кожного.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2020 кримінальне провадження №0004919 від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, кожного, розподілено на суддю ОСОБА_1 .

Підстава проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: звільнення судді.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.11.2020 кримінальне провадження №0004919 від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, кожного, передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24.02.2021 обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0004919 від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, кожного, повернуто прокурору для виконання вимог глави 25 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.08.2021, ухвалу суду від 24.02.2021 - скасовано та призначено новий розгляд обвинувального акта в кримінальному провадженні №0004919 від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України, кожного, в суді першої інстанції.

Кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за наступних обставин.

В період часу з 03.06.2019 по 03.07.2019, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та з іншими невстановленими досудовим слідством особами, вчинили дії, що порушують недоторканість житла громадян, а саме незаконне проникнення до приміщення, яке призначено для постійного проживання людей, тобто житла з метою самовільного вселення до квартири АДРЕСА_1 , діючи всупереч волі законного володільця в порушення встановленого законом порядку.

Так, 03.06.2019, приблизно о 19:20 год., ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та з іншими невстановленими досудовим слідством особами, порушуючи недоторканості житла громадян України, яке гарантовано ст. 30 Конституції України, знаходячись на 6 поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи про те, що в квартирі АДРЕСА_3 на законних підставах проживають громадяни України, а саме - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також те, що в квартирі зберігаються їх особисті речі, діючи всупереч волі законного володільця в порушення встановленого законом порядку, а саме: ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не маючи відповідного рішення суду та виконавчого листа Державної виконавчої служби про вселення стягувача, перебуваючи у спецодязі, а саме: бронежилетах та з спецзасобами, ігноруючи законні вимоги потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вирішити спір в законному порядку, за допомогою інструментів, що мали при собі, з метою незаконного проникнення до житла особи та переслідуючи мету самовільного незаконного вселення до нього, пошкодили замки до вище вказаної квартири та проникли в середину в супереч волі потерпілої ОСОБА_7 .

В подальшому, дії ОСОБА_3 із ОСОБА_4 та з іншими невстановленими досудовим слідством особами, були припинені працівниками поліції.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на незаконне вселення до квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та з іншими невстановленими досудовим слідством особами, 10.06.2019, приблизно о 22:25 год., порушуючи недоторканість житла громадян України, яке гарантовано ст. 30 Конституції України, знаходячись на 6 поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи про те, що в квартирі АДРЕСА_3 на законних підставах проживають громадяни України, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також те, що в квартирі зберігаються їх особисті речі, діючи всупереч волі законного володільця в порушення встановленого законом порядку, а саме ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не маючи відповідного рішення суду та виконавчого листа державної виконавчої служби про вселення стягувача, перебуваючи у спецодязі, а саме: бронежилетах та з спецзасобами, ігноруючи вимогу потерпілої ОСОБА_7 , вирішити спір в законному порядку, за допомогою інструментів, що мали при собі, з метою незаконного проникнення до житла особи та переслідуючи мету самовільного незаконного вселення до нього, пошкодили замки до вище вказаної квартири та проникли в середину в супереч волі потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою подальшого проживання.

Після чого, дії ОСОБА_3 із ОСОБА_4 та з іншими невстановленими досудовим слідством особами, були припинені працівниками поліції.

В подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та з іншими невстановленими досудовим слідством особами, 03.07.2019 приблизно об 11:45 год., знаходячись на 6 поверсі за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи недоторканість житла громадян України, яке гарантовано ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи про те, що в квартирі АДРЕСА_3 на законних підставах проживають громадяни України, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також те, що в квартирі зберігаються їх особисті речі, діючи всупереч волі законного володільця в порушення встановленого законом порядку, а саме ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не маючи відповідного рішення суду та виконавчого листа Державної виконавчої служби про вселення стягувача, перебуваючи у спецодязі, а саме: бронежилетах та з спецзасобами, ігноруючи вимогу потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та працівників поліції, вирішити спір в судовому порядку, через відчинені двері, проникли в середину в супереч волі потерпілої ОСОБА_7 .

В подальшому, дії ОСОБА_3 із ОСОБА_4 та з іншими невстановленими досудовим слідством особами, були припинені працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, як незаконне проникнення до житла.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, оскільки обставини кримінального правопорушення (кримінального проступку), яке йому інкримінують, мали місце в період часу з 03.06.2019 по 03.07.2019, а тому на момент розгляду кримінального провадження стосовно нього в суді сплинув передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 162 ч. 1 КК України. Просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження стосовно нього. Суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави йому відомо та зрозуміло.

Захисник ОСОБА_9 , направив на адресу суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, оскілки обставини кримінального правопорушення (кримінального проступку), яке йому інкримінують, мали місце в період часу з 03.06.2019 по 03.07.2019, а тому на момент розгляду кримінального провадження стосовно нього в суді сплинув передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 162 ч. 1 КК України. Просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження стосовно нього. Суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави йому відомо та зрозуміло.

Прокурор не заперечив проти клопотань сторони обвинувачення, оскільки наявні правові підстави та це право обвинувачених.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явились, хоча своєчасно були сповіщені про місце і час розгляду справи і від них не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_10 , згідно заяви від 28.07.2022, просить проводити розгляд справи за її відсутністі

Враховуючи думку сторін кримінального провадження, суд, вважає за можливе проводити розгляд клопотань захисників у відсутності потерпілих та представника потерпілої.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження №0004919 від 03.07.2019, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до положень ст. 314 ч. 3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 КПК України, де в частині другій зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 286 ч. 4 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 49 КК України передбачені строки застосування інституту давності, де в частині першій пункті другому вказано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, де кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З викладеного положення Закону вбачається, що з 01.07.2020 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 162 ч. 1 КК України, перестало бути злочином та відноситься до категорії кримінальних проступків (виходячи з санкції ст. 162 ч. 1 КК України).

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень (ст. 12 ч. 2 КК України) кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ст. 162 ч. 1 КК України, передбачені альтернативні види покарання у виді: штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Враховуючи те, що датою закінчення кримінального проступку, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є 03.07.2019 (дата останнього епізоду), а тому строк притягнення до відповідальності закінчився 03 липня 2022 року.

В даному випадку діяння, передбачене ст. 162 ч. 1 КК України, і яке інкримінують обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, є кримінальним проступком, з дня вчинення якого - 03 липня 2019 року (дата останнього епізоду), минуло більше трьох років.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виконані три умови застосування інституту давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме:

- закінчився зазначений у законі строк;

- обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен оекремо, не вчинили протягом трирічного строку нового кримінального правопорушення;

- обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен оекремо, не ухились від досудового розслідування та суду.

Крім того, самі обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять застосувати до них вказаний судом інститут давності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зрозуміло суть обвинувачення у кримінальному провадженні №0004919 від 03.07.2019 про вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, їх право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку на підставі ст. 49 КК України та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Нормою ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 288 ч. 3 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотань захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та звільнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України і закриття кримінального провадження стосовно них.

В обґрунтування висновків про наявність підстав для застосування норм ст. 49 КК України, про безумовний характер інституту звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 26.03.2020 (ЄУНС730/67/16-к) та від 17.06.2020 (ЄУНС 598/1781/17), відповідно до яких звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди потерпілому, щирого каяття, невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, визначені ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України умови при розгляді клопотань захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 дотримано, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання і звільнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 162 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України.

В матеріалах кримінального провадження №0004919 від 03.07.2019 знаходиться цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, з додатками (Т.№1 а.п. 77-202).

При вирішенні питання щодо цивільного позову потерпілої суд приходить до наступного висновку.

Закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду, надавши можливість потерпілій звернутися до суду в порядку ЦПК України, що узгоджується із вимогами ст. 129 ч. 1 КПК України.

Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд не вирішує, оскільки суду не надавались відповідні процесуальні документи.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, який сплинув 02.09.2019.

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, який сплинув 05.09.2019.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 314, 376 ч.2 КПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України.

Кримінальне провадження №0004919 від 03.07.2019 стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачених у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, кожного, - закрити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 29.07.2022 о 09:00 год.

Суддя: ОСОБА_1