Провадження № 1-і/554/36/22
У Х В А Л А

19 травня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0000518 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, освіта середня, незаміжньої, не працюючої, не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебувають матеріали кримінального провадження № 0000518 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор оголосила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченій запобіжного заходу, на цей час не зникли та не зменшилися. Посилалася на характер вчиненого злочинного діяння, спосіб його скоєння, поведінку та особу обвинуваченої, та вважала, що є всі підстави, що вона може ухилитися від суду з метою уникнення покарання за вчинене, незаконно впливати на свідків у кримінальному проваджені та продовжити злочинну діяльність, у зв`язку з чим вважала, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної поведінки обвинуваченої.

Захисник обвинуваченої заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , вважаючи що підстави для цього відсутні, а ризики ним не доведені. В своїх запереченнях зазначив, що матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу існування ризику переховування від суду, оскільки обвинувачена завжди з`являлася до слідчого та суду на першу вимогу, ніколи не ігнорувала викликів та будь-яких вимог слідчого або суду та не переховувалася, а навпаки, сприяла розслідуванню кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що обвинувачена усвідомлює всю повноту своєї відповідальності та неминучості покарання за вчинені нею злочини, має міцні соціальні зв`язки, оскільки має матір та двох дітей, які перебувають на її утриманні. Повідомив, що обвинувачена на даний час постійного місця роботи не має, однак має спеціальність кравець, за якою працювала в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» та має намір працювати за вищевказаною спеціальністю на волі. Також посилався на той факт, що в м. Харкові, де на цей час утримується обвинувачена ОСОБА_5 , ведуться активні бойові дії, що ставить під загрозу її життя та здоров`я. Крім того, зазначив, що участь обвинуваченої в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження є обов`язковою та враховуючи, що начальником Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» було надано відповідь про те, що її етапування до м. Полтави не є можливим, так само як не є можливим проведення судового засідання в режимі відеоконференції, вважав за доцільне змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченої, та яка підтвердила доводи захисника щодо характеристики ОСОБА_5 та підтримала його клопотання про зміну запобіжного заходу. При цьому зазначила, що на цей час не має постійного місця проживання, у зв`язку з тим, що переїхала з м. Харкова, де на цей час ведуться активні бойові дії. Крім того, повідомила, що її донька вже тривалий час протягом дев`яти місяців утримується під вартою, у зв`язку з чим позбулася наркотичної залежності.

В силу об`єктивних та незалежних від суду причин, обвинувачена ОСОБА_5 до суду для участі в судовому засіданні доставлена не була. На виконання ухвали суду від 28 квітня 2022 року про етапування обвинуваченої до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» начальником Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» було надано відповідь про те, що у зв`язку з військовим станом в Україні планові варти тимчасово припинені. Крім того, в матеріалах справи міститься довідка начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» про те, що в установі відсутній доступ до глобальної мережі інтернет у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, тому проведення судового засідання в режимі відеоконференції з обвинуваченою не є можливим. З урахуванням цих обставин суд позбавлений можливості заслухати думку обвинуваченої щодо заявленого в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Враховуючи запровадження воєнного стану в Україні, а також перебування обвинуваченої ОСОБА_5 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», що в м. Харкові, де на цей час проводяться активні бойові дії, суд вважає за необхідне розглянути питання про продовження строку тримання її під вартою за участі захисника, однак за відсутності самої обвинуваченої.

Заслухавши думку прокурора та захисника обвинуваченої, дослідивши матеріали клопотання прокурора у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов таких висновків.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо останньої, не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинуваченої в умовах ізоляції, на думку суду, не міг відмінити або змінити настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння і особи обвинуваченої або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення нею аналогічних дій.

Суд також зазначає, що прокурором в достатній мірі доведено наявність ризику впливу з боку обвинуваченої ОСОБА_5 на свідків у цьому кримінальному провадженні, через що останні можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань.

Крім того, суд приймає до уваги доводи прокурора щодо ризику переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена міра покарання, в разі постановлення обвинувального вироку, у вигляді позбавлення волі на тривалий строк.

Серед іншого, суд враховує характеристику особи обвинуваченої, яка на цей час не має постійного місця проживання та житла, яке б належало їй на праві власності, до затримання не працювала, є неодруженою, при цьому обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що протиправна діяльність ОСОБА_5 до затримання була чи не єдиним джерелом доходів. При цьому, суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що за тривалий час перебування під вартою, який становить дев`ять місяців, обвинувачена ОСОБА_5 позбулася наркотичної залежності, оскільки в матеріалах справи не міститься жодного підтвердження цього факту.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну поведінку обвинуваченої.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а отже суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченої.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, суд враховує практику ЄСПЛ, яка є джерелом права в Україні, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі Мангурас проти Іспанії Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи характеристику особи обвинуваченої, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та тяжкість вчиненого, її майновий стан, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченій заставу в сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (із розрахунку 2 481,00 гривень), вважаючи, що внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , визначивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 липня 2022 року.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 240,00 грн.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, обвинувачену ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачена ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_5 наступні обовязки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися за межі України без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії покладених обов`язків в разі внесення застави на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 липня 2022 року.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до вимог ст. 182 КПК України, в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде внесена в дохід держави та зарахована до Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченою з дня вручення її копії.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 17 годині 19 травня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1