Справа № 308/409/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород, клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження №0003643 від 24.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (у порядку п.3-1 ч1 та п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України),-

ВСТАНОВИВ:
Процесуальний керівник у кримінальному прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про закриття кримінального провадження №0003643 від 24.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (у порядку п.3-1 ч1 та п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України).

Як вказано у клопотанні, 24.12.2017 року СВ Ужгородського відділу поліції розпочато досудове розслідування №0003643 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що 22.12.2017 року близько 21:40 год. невідома особа зателефонувала з мобільного НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_4 , якому представилась працівником служби безпеки банку «Приватбанк». Дана особа під приводом розблокування банківської картки ОСОБА_4 , повідомила, що останньому необхідно перерахувати свої грошові кошти з картки на свій номер мобільного телефону, на що той погодився. В ході проведення вказаних операцій, вказана невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 10700 гривень. У ході досудового розслідування встановити особу, яка здійснила вказане правопорушення, не вдалось, підозру у вчиненні кримінального правопорушення по вказаному кримінальному провадженню жодній особі не оголошено.

Прокурор мотивуючи клопотання посилається на п. 3-1 ч. 1, п. 11 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, ст. 12 КК України , п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та на ухвалу колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального Верховного суду від 25.01.2021 (справа №397/282/20), ухвалу Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.03.2021 (справа №379/1594/19).

Прокурор зазначає, що, оскільки кримінальний проступок був вчинений 22 грудня 2017 року, то з моменту вчинення минуло понад 3 роки, а тому наявні всі підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор, враховуючи наведене, керуючись ст. 36, п.3, п.5 ч. 9 ст. 100, п. 3-1 ч. 1 та п.11 ч.2, абзацу 4 ч.4 ст. 284 КПК України, ст.12, ст.49, п.1 ч.3 ст.96-1, п.1, п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, просить суд: кримінальне провадження №0003643 від 24.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити, на підставі п. 3-1 ч. 1 та п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

У призначене судове засідання прокурор ініціатор звернення не з`явився, повідомлявся належним чином, від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Судом з матеріалів кримінального провадження встановлено, що підставою для внесення відомостей в ЄРДР стало повідомлення заявника ОСОБА_4 , про те, що 22.12.2017 року близько 21:40 год. невідома особа зателефонувала з мобільного НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_4 , якому представилась працівником служби безпеки банку «Приватбанк». Дана особа під приводом розблокування банківської картки ОСОБА_4 , повідомила, що останньому необхідно перерахувати свої грошові кошти з картки на свій номер мобільного телефону, на що той погодився. В ході проведення вказаних операцій, вказана невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 10700 гривень. 23.12.2017 року відібрано пояснення від ОСОБА_4 .

Постановою прокурора від 16.07.2020 року змінено форму досудового розслідування вказаного кримінального провадження на дізнання, та визначено орган який буде здійснювати подальше досудове розслідуванні у формі дізнання -Ужгородський ВП ГУНП в Закарпатській області.

29.03.2021 заступником начальника СД Ужгродського РУП ГУНП в Закарпатській області надано доручення про проведення досудового розслідування.

Постановою керівника Ужгородської окружної прокуратури призначено групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні.

Суд констатує, що при дослідженні матеріалів кримінального провадження вбачається, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР, а саме із 24.12.2017 року жодної слідчої дії крім допиту заявника, в рамках вказаного кримінального провадження здійснено не було.

Фактично матеріали кримінального провадження окрім, як витягів з ЄРДР, повідомлення про початок досудового розслідування, доручень про проведення досудового розслідування протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, пояснення ОСОБА_4 , постанови прокурора про зміну форми та підслідності та постанови про визначення групи прокуророві, іншого не містять.

Будь-які відомості про проведення слідчих дій матеріали кримінального провадження не містять.

Згідно клопотання прокурора, у ході досудового розслідування встановити особу, яка здійснила вказане правопорушення, не вдалось, підозру у вчиненні кримінального правопорушення по вказаному кримінальному провадженню жодній особі не оголошено. Разом із тим, дослідивши матеріали кримінального провадження вбачається, що відсутні відомості про те, які саме слідчі дії були здійсненні для встановлення особи, яка здійснила вказане правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в рамках проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно прохальної частини клопотання прокурор просить суд: кримінальне провадження №0003643 від 24.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити, на підставі п. 3-1 ч. 1 та п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Пунктом 1-1 частини другої статті 284 КПК України передбачено закриття кримінального провадження судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.
Частиною четвертою статті 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора
Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
З аналізу норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України випливає, що обов`язковою умовою для закриття кримінального провадження з цієї підстави, має бути встановлення факту самого кримінального правопорушення.
Якщо у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, таке кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, закривається постановою слідчого, що визначено у частині четвертій цієї статті.
Закриття кримінального провадження судом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України нормами КПК України не передбачено, проте, якщо така підстава виявляється під час судового розгляду, суд ухвалює виправдувальний вирок (ч. 7 ст. 284 КПК України).
П.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України пов`язує можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури. Внесення змін до Кримінального процесуального Кодексу, зокрема шляхом доповнення частини першої ст. 284 цього Кодексу пунктом 3-1, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органами досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню, окрім як відібрання пояснень від ОСОБА_4 , жодних слідчих дій здійснено не було. Слід вказати на те, що прокурором здійснювалася зміна форми та підслідності вказаного кримінального провадження, однак ні слідчим ні дізнавачем, необхідних слідчих дій для завершення досудового розслідування вжито не було.
Згідно доручення про проведення досудового розслідування від 29.03.2021 року Заступником начальника сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 необхідним вказано старшому дізнавачу сектора дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ст. лейтенанту поліції ОСОБА_6 , вжити заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення у передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, жодної слідчої дії з моменту внесення відомостей до ЄРДР, та до часу звернення прокурора до суду із даним клопотанням здійснено не було, вказане вище доручення виконано також не було.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині четвертій ст.38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Відповідно до ст.92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому стверджувати, що вжито усіх можливих заходів, проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дані кримінальні правопорушення, у суду немає підстав.

З огляду на вищенаведене досудове розслідування даного кримінального провадження, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Оскільки судом встановлено, що порушене прокурором питання закриття кримінального провадження хоча формально і підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», що набрав чинності 17.10.2019 року, яким частину першу ст.284 КПК України доповнено пунктом 3-1 щодо можливості закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, але суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підстав для закриття кримінального провадження №0003643 від 24.12.2017, на підставі п. 3-1 ч. 1 та п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України не встановлено. Таким чином, клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284,371-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження №0003643 від 24.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (у порядку п.3-1 ч1 та п.1-1 ч.2 ст. 284 КПК України),- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгродського
міськрайонного суду ОСОБА_1