Справа № 308/586/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/372/22 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2022.
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування рішення слідчого щодо повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.1 ст.362 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке 13.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010.
01.07.2022 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , про скасування рішення слідчого щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.1 ст.362 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке 13.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010. У скарзі захисник просив скасувати повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.1 ст.362 КК України від 26.05.2022.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя прийняте рішення обґрунтувала тим, що двомісячний термін з дня повідомлення про підозру ОСОБА_7 на момент звернення до суду із даною скаргою ще не сплив, а тому підстави для розгляду скарги відсутні.
В апеляційній скарзізахисник адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою подану ним скаргу задовольнити та скасувати повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.1 ст.362 КК України від 26.05.2022. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що винесена з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, а викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. На його думку, зважаючи на те, що повідомлення про підозру, зокрема, у вчиненні ОСОБА_7 кримінального проступку, вручене підозрюваній 26.05.2022, то на день винесення ухвали слідчим суддею - 05.07.2022 сплив місячний строк, встановлений п.10 ч.1 ст.303 КПК України. Посилаючись на вказану обставин, стороною захисту констатовано про відсутність можливості оскаржити підозру за ч.1 ст.362 КК України по спливу двохмісячного

-2-

терміну, з огляду на те, що обвинувальний акт направлений до суду до спливу двох місяців. Факт оголошення про підозру у вчиненні кримінального проступку є нерозривно пов`язаний з підозрою у вчиненні нетяжкого злочину, і так як у скарзі захисника було зазначено дві окремі вимоги щодо скасування як підозри за ч.2 ст.358, так і за ч.1 ст.362 КК України, то суд повинен був розглядати скаргу хоча б у частині висунутої за ч.2 ст.358 КК України підозри, оскільки в цій частині вимоги, передбачені п.10 ч.1 ст.303 КПК України дотримані. Окрім того, вважає позицію суду про обов`язковість дотримання двомісячного строку оскарження повідомлення про підозру у вчиненні злочину навіть попри завершення досудового розслідування неправомірною, оскільки за вказаних обставин фактично порушуватиметься принцип доступу до правосуддя зі сторони підозрюваної особи, так як підозрювана позбавлена права оскаржити незаконно висунуту підозру при завершенні досудового розслідування і подальшому буде підлягати кримінальному переслідуванню навіть за наявності незаконної підозри.
Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваної, неявка якої з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказана особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від неї не надходили заява чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин її неявки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, промову прокурора про законність і обгрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про незаконність постановленого у справі судового рішення підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що відмовляючи у відкритті провадження за скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя послалася на те, що така не підлягає розгляду слідчим суддею, оскільки двомісячний термін з дня повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, з огляду на положення ст.219 КПК України на момент звернення до суду із даною скаргою ще не сплив.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.
З матеріалів судового провадження вбачається, що 26.05.2022 старшим слідчим в ОВС ГУ НП в Закарпатській області в кримінальному провадженні №0000010 від 13.01.2022 винесено постанову про перекваліфікацію кримінальних правопорушень з ч.3 ст.362 КК України на ч.1 ст.362 КК України та з ч.3 ст.365-2 на ч.2 ст.358 КК України.

-3-

Того ж дня, 26.05.2022 вказаним слідчим, за погодженням з прокурором, 26.05.2022 ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.362 та ч.2 ст.358 КК України.
У відповідності до ч.2 ст.12 КК України діяння, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.358 КК України, є кримінальним проступком, а діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.362 КК України є нетяжким злочином.
В пункті 10 частини 1 статті 303 КПК України унормовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Слідчий суддя, обгрунтовуючи своє рішення про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 , послався на положення ст.ст.3,217,219 КПК України і дійшов висновку, що оскільки досудове розслідування кримінального провадження здійснюється у формі та за правилами досудового розслідування, то при визначенні моменту з якого відповідний учасник кримінального провадження має право оскаржити повідомлення про підозру в об`єднаному провадженні щодо проступку та злочину, слід керуватися п.10 ч.1 ст.303 КПК України, в частині норм, які визначають порядок оскарження повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, оскільки така оцінка буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, унеможливить роздільний розгляд скарги щодо кримінального проступку та злочину, зміну форми досудового розслідування, що може призвести до негативного впливу на його повноту та дотримання розумних строків проведення.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов переконання, що станом на 01.07.2022 (на момент звернення до слідчого судді), два місяці з дня повідомлення особі про вчинення злочину не пройшли, а отже захисник підозрюваного не набув право на звернення до слідчого судді з вищевказаною скаргою.
Такий висновок слідчого судді частково не грунтується на вимогах закону, виходячи з наступного.

У п.51 рішення «Щокін проти України» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), серед критеріїв якості закону вказує, що він має бути доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

Так, повідомлення про підозру не може бути оскаржено раніше, ніж встановлено в п.10 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки протягом цього строку слідчий і прокурор мають перевірити повідомлену підозру. Але якщо трактувати норми таким чином, що в кримінальному провадженні щодо проступку і щодо злочину застосуванню при обчисленні строку, коли сторона захисту може оскаржити повідомлення по підозру, підлягають саме строки вказані в п.10 ч.1 ст.303 КПК України щодо повідомлення про підозру у вчиненні злочину, то це значно звужує права підозрюваного, порушує принцип верховенства права як загальної засади кримінального провадження і містить логічні протиріччя, оскільки таке тлумачення процесуальних норм прямо нівелює право підозрюваного на оскарження повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, після спливу одного місяця.

Колегія суддів констатує, що конструкція п.10 ч. ст.303 КПК України, на відміну від статей 217 та 219 КПК України, не містить жодних застережень та спеціальних умов обчислення строків у випадку розслідування в одному кримінальному провадженні і кримінального проступку, і злочину.

-4-

Зважаючи на проголошення Конституцією України превалювання інтересів людини над загальнодержавними інтересами (ст.3 Основного Закону), слід також виходити із того, яка з двох норм є більш сприятливою для інтересів особи, питання якої розглядається та керуватися також ст.7 КПК України, яка встановлює, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження та ст.8 КПК України, відповідно до якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Тому, будь-яке звуження прав підозрюваного є порушенням принципу верховенства права та є недопустимим, адже згідно зі ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тож даючи оцінку на предмет відповідності принципу верховенства права, доцільно процитувати рішення «Щокін проти України», в якому ЄСПЛ керується положенням, що в разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні судові органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, висновок слідчого судді суду першої інстанції, що п.10 ч.1 ст.303 КПК України в даному конкретному випадку має застосовуватись в частині строків на оскарження повідомлення про підозру, що визначені для злочинів, суперечить загальним засадам кримінального провадження, оскільки значно звужує права підозрюваної ОСОБА_7 щодо оскарження нею повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.358 КК України.

З огляду на викладене, очевидним є висновок, що п.10 ч.1 ст.303 КПК України є спеціальною нормою, яка чітко регламентує строк оскарження повідомлення про підозру щодо кримінального проступку і щодо злочину, не маючи при цьому в своїй змістовній конструкції жодних застережень, оскільки поява строків оскарження повідомлення про підозру є результатом спеціалізації правового регулювання, а саме: врахування особливостей повідомлення про підозру, як юридичного факту.

За критерієм об`єму правового регулювання п.10 ч.1 ст.303 КПК України є значно вужчим, оскільки стосується лише можливості оскарження повідомлення про підозру, строків такого оскарження і кола його суб`єктів, тоді як положення ст.ст.217, 219 КПК України визначають загальні положення щодо об`єднання в одне провадження або виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування і загальних принципів обрахунку та перебігу строків досудового розслідування, при цьому не маючи в собі жодних відсильних до п.10 ч.1 ст.303 КПК України норм.

Пункт 10 частини 1 статті 303 КПК України впроваджено до кримінального процесуального законодавства для зміни способу і меж регулювання оскарження повідомлення про підозру, а саме: первинно впроваджено вказане оскарження (до цієї норми такого права не існувало) і встановлено його особливості.

Із зазначеного слідує, що висновки слідчого судді щодо недотримання стороною захисту строків, визначених в п.10 ч.1 ст.303 КПК України в частині оскарження повідомлення про підозру щодо кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.358 КК України, зроблені з порушенням норм ст.3 Конституції України, ст.ст.2,3,8, п.10 ч.1 ст.303 КПК України, без врахування практики ЄСПЛ і не узгоджуються із принципами та завданнями судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідувсання (законодавець у п.18 ч.1 ст.3 КПК України визначив: «слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні»).

-5-

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя безпідставно не дала належної оцінки доводам поданої захисником - адвокатом ОСОБА_6 скарги в частині необґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, у зв`язку з чим прийняла передчасне рішення про відмову у відкриті провадження за скаргою захисника в цій частині, оскільки слідчий суддя повинна була ретельно перевірити доводи скарги в цій частині, дати їм відповідну оцінку та прийняти передбачене КПК України обґрунтоване рішення.
Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, і вважає, що слідчий суддя, відмовивши у задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 з наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, порушила вимоги ст.370 КПК України.
Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів вважає, що вищевказані порушення слідчим суддею кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів підозрюваної, перешкодили слідчому судді повно та всебічно розглянути скаргу та вплинуло на постановлення законного та обґрунтованого судового рішення, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді знайшли своє підтвердження, що у свою чергу зумовлює її скасування.
Оскільки подана захисником адвокатом ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 скарга слідчим суддею фактично не була розглянута по суті, слідчим суддею допущено неповноту та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а розгляд скарг даного виду віднесено виключно до компетенції слідчого судді першої інстанції, тому колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку доводам скарги, позаяк таку оцінку має дати слідчий суддя, що в свою чергу свідчить про необхідність призначення нового розгляду скарги слідчим суддею суду першої інстанції.
При новому розгляді скарги слідчому судді необхідно ретельно перевірити її доводи, дотриматись вимог КПК України при її розгляді й в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, передбачене чинним кримінальним процесуальним законом.
За таких обставин, апеляційна скарга, яку подав захисник - адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована скасуванню з призначенням нового розгляду скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 на повідомлення ОСОБА_7 про підозру слідчим суддею першої інстанції зі стадії прийняття скарги.

-6-

Керуючись ст.ст.404,405,407,412,415,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2022, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 про скасування рішення слідчого щодо повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.1 ст.362 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке 13.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 - скасувати і призначити новий розгляд скарги в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області зі стадії прийняття.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: