В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхньокемське, Єнісейського району, Красноярського краю, РФ, громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, пенсіонер, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 13 жовтня 2019 року, близько 20.00 год. перебуваючи поблизу вхідних воріт на територію будинковолодіння АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_6 не менше одного удару ручною пилкою по руці, в результаті чого заподіяв потерпілій тілесне ушкодження у вигляді осадження тильної поверхні правої кисті, яке, згідно висновку експерта, відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 13 жовтня 2019 року, близько 20.00 год. перебуваючи поблизу вхідних воріт будинковолодіння АДРЕСА_2 , під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_5 не менше дев`яти ударів ручною пилкою по голові, тулубу та кінцівкам, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці зовнішнього краю правої брови з наявністю крововиливу в правій навколоочній ділянці; рани в тім`яній ділянці голови посередині та зліва, в ділянці верхнього краю лівої лопатки, на лівому ліктьовому суглобі та на боковій поверхні лівої кисті, які, згідно висновку експерта, відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій гомілці, на правому колінному суглобі, точкових саден на правій гомілці, на лівому передпліччі, які, згідно висновку експерта, відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень та цивільні позови не визнав. Показав, щовін неодноразово робив ОСОБА_6 зауваження з приводу викидання нею сміття. Пояснив, що 13.10.2019 року у вечірню пору доби, він пішов за ОСОБА_6 та дійшов до помешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 . Після цього ОСОБА_4 пішов, взяв рядно з листям і поніс його до будинку ОСОБА_5 де перед воротами будинку висипав. Через декілька годин ОСОБА_4 почув дзвінок в двері, виключив світло та бачив, як за воротами переміщався ОСОБА_5 .. Після цього ОСОБА_5 зайшов до нього у двір та почав шарпати за одяг та намагався вдарити в результаті чого ОСОБА_4 автоматично вдарив його пилкою по руці, гострою частиною та попав по голові. В цей час ОСОБА_6 бігала біля них, і попала під удар пилкою.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надав покази, в яких підтвердив встановлені в обвинуваченні обставини та вказала, що 13.10.2019 року близько 19-20 год. була вдома, прибирала в дворі, після чого привезла возиком листя до сміттєвих баків на вулиці Древлянській, де проживає. Коли вона висипала сміття, прибіг ОСОБА_4 , і почав кричати, біг за нею. Рятуючись від нього, вона забігла в двір до сусіда ОСОБА_5 .. Після цього вона подзвонила в поліцію, і вийшла на вулицю її чекати. Через деякий час ОСОБА_6 та ОСОБА_5 побачили сміття біля його будинку, і зрозуміли, що ОСОБА_4 його туди висипав, оскільки подумав, що ОСОБА_6 там проживає. Після цього вони підійшли до будинку в якому проживає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постукав по хвіртці, потім в двері будинку, через деякий час з дверей будинку вийшов обвинувачений. ОСОБА_5 сказав йому, щоб забрав сміття від будинку, однак обвинувачений у відповідь почав наносити ОСОБА_5 удари. ОСОБА_6 схопила ОСОБА_5 за одяг, і в цей момент отримала від ОСОБА_4 удар по руках пилкою. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні надав аналогічні покази, що і потерпіла ОСОБА_6 , щодо обставин, які передували конфлікту. Також показав, що коли ОСОБА_4 першим наніс йому удар пилкою в результаті чого завдав йому тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 13.10.2019 року біля 20 год. 00 хв. побачила біля будинку сміття, і покликала чоловіка ОСОБА_5 .. Через деякий час ОСОБА_8 на вулиці зустріла ОСОБА_6 , яка повідомила, що за нею гнався сусід ОСОБА_4 , через викинуте сміття. ОСОБА_5 викликав поліцію та разом з ОСОБА_6 пішов до будинку ОСОБА_4 . Через деякий час, ОСОБА_9 подзвонив їй і попросив, принести води, щоб змити кров.

Свідок ОСОБА_10 в суді показала, що 13.10.2019 року ввечері до неї прибігла ОСОБА_6 і попросила телефон. Зі слів потерпілих знає, що відбулося. А саме, що відбувся конфлікт, бачила потерпілого ОСОБА_5 в крові, бачила сліди крові на асфальті. У ОСОБА_6 була подряпана рука.. Потерпілий ОСОБА_5 був майже непритомний, йшла кров з брови на одяг.

Таким чином, суд приходить до переконання, що покази як потерпілої так і свідків є послідовними даними ними як під час досудового розслідування так і судового розгляду та узгоджуються між собою, і повністю спростовують покази обвинуваченого.
Крім показів потерпілого, свідків, вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, підтверджується наданими в судовому засіданні прокурором та перевіреними на предмет допустимості та належності письмовими доказами, а саме: протоколом прийняття заяви, протоколом огляду місця події, висновкоми експертиз та іншими доказами.
Дідповідно до протоколу огляду місця події, проведеного 13.10.2019 року у період часу з 23:45 год. до 00.15 год. на місці вчиненого злочину, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено сліди речовини бурого кольору, зовні схожі на кров. (т.1 а.с.11-12).

З постанови про призначення судово-медичної експертизи від 18.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження 13.10.2019 року близько 22.00 год. в м.Рівне по вул..Древлянській під час конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних стосунків. (т.1 а.с.17).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №840 від 11.11.2019 року вбачається, що у ОСОБА_6 наявне тілесне ушкодження у виді осадження тильної поверхні правої кисті, яке виникло від предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могло виникнути 13.10.2019 року та відноситься до легких тілесних ушкоджень. (т.1 а.с.18).

З витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_5 заявив про нанесення йому тілесних ушкоджень за адресою: АДРЕСА_2 . (т.1 а.с.21).

З постанови про призначення судово-медичної експертизи від 19.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження 13.10.2019 року близько 22.00 год. в м.Рівне по вул.Древлянській під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних стосунків. (т.1 а.с.36).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №766 від 21.10.2019 року вбачається, що у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у виді рани в ділянці зовнішнього краю правої брови з наявністю крововиливу в правій навколо очній ділянці; рани в тім`яній ділянці голови посередині та зліва, в ділянці верхнього краю лівої лопатки, на лівому ліктьовому суглобі та на боковій поверхні лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та могли утворитися 13.10.2019 року від не менше як від 14 травматичних дій тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. (т.1 а.с.37-38).

Згідно з ч.1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст. 22 КПК сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 22 КПК встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч.1 ст.17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Під час судового розгляду обвинуваченому надавалась можливість скористатись своїми правами передбаченими ст. 22 КК України, однак останній не надав до суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б спростували покази потерпілого, свідків та висновки судово-медичних експертиз, щодо отримання потерпілими тілесних ушкоджень.
Крім того, обвинувачений не надав жодних доказів, що стосується недопустимості як судово-медичної експертизи так і слідчого експерименту проведеного з потерпілим так і інших доказів.
Сторона обвинувачення довела, що покази потерпілих та свідків є послідовними, які надавались як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, узгоджуються між собою, висновоки судово-медичних експертиз відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України. Всі надані прокурором докази в сукупності вказують на нанесення обвинуваченим потерпілим тілесних ушкоджень, які суд покладає в основу обвинувального вироку.
Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які передбачені ч.1,2 ст.125 КК України, як своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень та умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які являється кримінальними проступками.
Що стосується особи обвинуваченого то суд враховує, що він має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.
За приписами ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Відповідно до приписів ст.12 КК України інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення належать до кримінальних проступків.
Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язком, а не правом суду.

З обвинувального акту вбачається, що з моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального проступку минуло понад 2 роки.

Обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування або суду, нового кримінального правопорушення не вчинив, а тому строки давності за ч.1 ст.125 КК України спливли.

За таких обставин і міркувань суд вважає обґрунтованим звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Крім того, в кримінальному провадженні заявлені цивільні позови потерпілими про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч.5 ст.128 КПК України.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. 285 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання :
- за ч.1 ст.125 КК України штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;
- за ч.2 ст.125 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 850 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати за заподіяну моральну шкоду в сумі в сумі 4000 грн. 00 коп. (чотири тисячі грн. 00 коп.).
Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 223 грн. 59 коп. (двісті двадцять три грн. 59 коп.) та моральну шкоду в сумі в сумі 4000 грн. 00 коп. (чотири тисячі грн. 00 коп.)..
Речові докази по справі - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1