Справа № 738/782/22
№ провадження 1-в/738/99/2022
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2022 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника установи

виконання покарань - ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_2

В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивоване тим, що він засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2017 року за ч.2 ст.307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, на даний час відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, діючих стягнень не має, оскільки раніше накладені на нього 10 стягнень погашені в установленому законом порядку, залучений до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства установи на підставі договору цивільно-правового характеру №168 від 12 жовтня 2021 року, до поставлених завдань та покладених на нього обов`язків ставився сумлінно, бере активну участь у проведенні ремонтних робіт у відділенні СПС, двічі заохочувався, на його думку, вказані обставини свідчать про те, що своєю сумлінною поведінкою він довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.

Виклад позиції учасників судового розгляду.
Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що поведінка засудженого не свідчить про те, що він довів своє виправлення.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні просив в задоволенні клопотання засудженого відмовити.

Представник Спостережної комісії в судове засідання не з`явився, його неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2017 року за ч.2 ст.307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яка є його особистою власністю, з позбавленням, на підставі ст.54 КК України, спеціального звання «молодший сержант внутрішньої служби управління ДПтС України в Черкаській області».

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 09 грудня 2017 року.

З характеристики, довідки про стягнення та заохочення засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 09 грудня 2017 року.

За час перебування в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» порушень встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

В Державній установі «Менська виправна колонія (№91)» засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання з 26 січня 2018 року.

За час відбування покарання в установі з 26 січня 2018 року по 24 лютого 2019 року характеризувався посередньо, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав, натомість допустив порушення розпорядку дня установи, за що отримав одне дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку.

З 25 лютого 2019 року по 24 травня 2019 року у зв`язку з проведенням лікування відбував покарання в Бучанській ВК (№85), де режим відбування покарання та розпорядок дня не порушував, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

З 24 травня 2019 року засуджений ОСОБА_2 продовжує відбувати покарання в ДУ «Менська ВК (№91), де залучається в порядку черговості до виконання робіт з благоустрою установи, за додержання правил поведінки та активну участь у проведенні ремонтних робіт у відділенні СПС 17 лютого 2019 року отримав заохочення у вигляді подяки, на профілактичних обліках не перебуває, разом з тим, протягом 2019-2021 року систематично допускав порушення, за що отримав дев`ять стягнень, а саме 15 серпня 2019 року, 23 червня 2020 року, 18 серпня 2020 року (двічі) отримав дисциплінарні стягнення у вигляді попередження та догани за порушення розпорядку дня; 26 січня 2021 року у вигляді суворої догани за куріння у невстановленому місці; 04 лютого 2021 року у вигляді догани за порушення встановленого зразка форми одягу; 13 травня 2021 року у вигляді ДІЗО строком на 5 діб за куріння у невстановленому законом місці; 21 травня 2021 року у вигляді попередження за порушення правил користування глобальною мережою Інтернет та вигляді у догани за не виконання команди відбій, які на даний час погашені у встановленому законом порядку. На даний час на підставі договору цивільно-правового характеру №168 від 12 жовтня 2021 року залучений до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства, де до поставлених завдань та покладених обов`язків ставиться добре, за що 08 липня 2022 року отримав одне заохочення. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них позитивно, з власної ініціативи виявив бажання займатися за індивідуальною програмою диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», яку намагається реалізовувати.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №5 від 15 квітня 2022 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення (а.о.с.177).

Згідно з опитувальним аркушем щодо заміни умов тримання, заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_2 члени комісії установи одноголосно висловили думку про те, що засуджений ОСОБА_2 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення (а.с.178).

Засуджений ОСОБА_2 був ознайомлений з прийнятим рішенням комісії щодо відмови у застосуванні до нього ст.81 КК України та порядком оскарження, про що свідчить його підпис, який наявний у витязі з рішення комісії при МВК-91 з питань застосування пільг до засуджених (ст.100, 101 КВК, ст.81 КК, ст.82 КК України.

На засіданні спостережної комісії Менської міської ради 08 серпня 2022 року було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_2 щодо можливості застосування до нього пільги у виді умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та прийнято постанову №51 (протокол №17 від 08 серпня 2022 року) про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 такої пільги.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1 статті 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Посилання засудженого на те, що він не має діючих стягнень та на даний час не порушує режим утримання, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення, не заслуговують на увагу, оскільки погашення та зняття стягнень має важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Висновок суду про те, що засуджений довів своє виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи, за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, або розгляду клопотання, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймі протягом значної частини цього строку.

З наявної в матеріалах справи характеристики, довідки про стягнення та заохочення, матеріалів особової справи засудженого вбачається, що під час перебування в слідчому ізоляторі м. Черкаси та в Бучанській ВК (№85) ОСОБА_2 порушень режиму утримання не допускав, до суспільно корисної праці не залучався, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

Відбуваючи покарання в ДУ «Менська ВК (№91)» ОСОБА_2 29 жовтня 2018 року допустив одне порушення розпорядку дня, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, після чого 17 липня 2019 року за активну участь у проведенні ремонтних робіт у відділенні СПС та додержання правил поведінки отримав одне заохочення, в подальшому починаючи з серпня 2019 року по травень 2021 року систематично допускав порушення, за шо дев`ять разів був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі накладені на нього дисциплінарні стягнення погашені у встановленому законом порядку, в подальшому порушень режиму відбування покарання не допускає, з 12 жовтня 2021 року залучений до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства установи, за виконання покладених обов`язків робітника швейної дільниці, додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 08 липня 2022 року отримав одне заохочення.

Отже, судом встановлено, що після отриманого в жовтні 2018 року стягнення засуджений ОСОБА_2 в липні 2019 року отримав заохочення, після чого починаючи з серпня 2019 року по травень 2021 року включно його поведінка погіршувалась, останній систематично допускав порушення, за що отримав дев`ять дисциплінарних стягнень, а позитивні зрушення в його поведінці розпочалися незадовго до звернення до суду з відповідним клопотанням.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позитивні зміни в поведінці засудженого, дотримання ним розпорядку дня, відсутність діючих стягнень свідчать про те, що останній лише стає на шлях виправлення, але не доводять його виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про передчасність заявленого клопотання, оскільки відсутні підстави однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_2 , його поведінка за весь час відбування покарання не завжди була сумлінною, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 12 жовтня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1