Справа № 308/2999/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, -

встановив:
20 липня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся представника заявника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_3 з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000006 від 10.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 від 12.03.2021 року - на транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 із забороною розпорядження; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з НОМЕР_1 від 23.05.2017 НОМЕР_2 із забороною розпорядження; причеп-цистерну д.н.з НОМЕР_3 , яка заповнена дизельним пальним із забороною розпорядження та користування; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_4 від 21.06.2019 НОМЕР_5 із забороною розпорядження та користування..
В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 12.03.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 00000006 від 10.03.2021 року було задоволеноо клопотання старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна. Також ухвалою суду від 12.03.2021 року транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу передано на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 до розгляду кримінального провадження по суті.
На думку заявника вилучення транспортного засобу причепу-цистерни днз НОМЕР_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу видане 21.06.2019 року НОМЕР_5 порушує право ОСОБА_6 законно володіти та розпоряджатися своєю власністю, що є підставою для повернення належного заявнику майна.
Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що з моменту вилучення у володільця транспортного засобу, і саме з 09.03.2021 року пройшло біля чотирьох місяців, за цей час у органу досудового слідства було достатньо часу, щоб провести всі необхідні слідчі дії, зокрема і отримати висновок відповідних експертиз, власник та його уповноважена особа позбавлені можливості користування транспортним засобом незаконно, що є прямим порушенням права власності на майно, яке гарантовано не тільки нормами національного, але й нормами міжнародного права, згоду на обов`язків яких на території України дала Верховна рада України, зважаючи на те, що власником майна є іноземець це має суттєве значення.

У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, просив таке задовольнити.
Слідчий, в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечував, просив відмовити, посилаючись на необхідність проведення експертизи вказаної цистерни, а також посилався на той факт, що вказане майно визнано речовим доказом.
Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України(збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів, поданих заявником вбачається, що слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 00000006 від 10.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України.
Як встановлено судом, 012.03.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 00000006 від 10.03.2021 рокуза клопотанням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 накладено арешт на транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 із забороною розпорядження; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з НОМЕР_1 від 23.05.2017 НОМЕР_2 із забороною розпорядження; причеп-цистерну д.н.з НОМЕР_3 , яка заповнена дизельним пальним із забороною розпорядження та користування; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_4 від 21.06.2019 НОМЕР_5 із забороною розпорядження та користування.
Власником транспортного засобу є ОСОБА_6 .

Метою накладення арешту на майно відповідно до ухвали слідчого судді від 01.04.2021 року є збереження речових доказів.

Клопотання представника заявника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_3 аргументовано тим, що з моменту вилучення у володільця транспортного засобу, а саме з 09.03.2021 року пройшло біля чотирьох місяців, за цей час у органу досудового слідства було достатньо часу, щоб провести всі необхідні слідчі дії, зокрема і отримати висновок відповідних експертиз, власник та його уповноважена особа позбавлені можливості користування транспортним засобом незаконно, що є прямим порушенням права власності на майно, яке гарантовано не тільки нормами національного, але й нормами міжнародного права, згоду на обов`язків яких на території України дала Верховна рада України, зважаючи на те, що власником майна є іноземець це має суттєве значення.

Постановою старшого слідчого групи у кримінальному провадженні № 00000006 від 10.03.2021 рокустаршого слідчого з особливо важливих справ СУ ФР ГУДФС у Закарпатській області про залучення для проведення авто товарознавчої експертизи від 02.08.2021 року експертизу призначено та залучено експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України та поставлено на вирішення ряд питань важливих для вирішення у вищевказаному кримінальному провадженні.
За таких умов, тимчасове обмеження заявника у праві володіння зазначеними речами є співмірним та достатнім з завданнями заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, визначеними в ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя констатує, що заявником не доведено, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищенаведене, дослідивши надані матеріали, приймаючи до уваги те, що вищевказане майно, на яке було накладено арешт, може бути використане як речовий доказ у кримінальному провадженні, в якому його накладено, досудове розслідування кримінального провадження триває, а також приймаючи до уваги, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст.167-174, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
постановив:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, за матеріалами кримінального провадження відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000006 від 10.03.2021 року, щодо транспортного засобу причеп-цистерни ДНЗ НОМЕР_6 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого 21.06.2019 року НОМЕР_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено та проголошено 09 серпня 2021 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1