Справа № 191/2550/22
Провадження № 1-кс/191/479/22
У Х В А Л А
іменем України

06 жовтня 2022 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 04.10.2022 року за ознаками ч.2 ст.146 КК України, до підозрюваного :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бердянськ, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не працює, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 13.09.2011 року засуджений Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 70, ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 153, КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 11 років;

-02.12.2011 року засуджений Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 70, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 12 років;

-03.03.2012 року засуджений Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, приєднати наказ по вироку Бердянського міськрайонного суду від 02.12.11 року до 12 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку 09.07.2011 року, прибув 05.08.2012 до Софієвської виправної колонії № 55;

- 19.12.2012 року засуджений Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 4 ст. 70, ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 12 років 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, приєднати наказ по вироку Бердянського міськрайонного суду від 03.03.12 року до 12 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку 09.07.2011 року, прибув 08.02.2013 до Городищінської виправної колонії № 96, прибув 19.06.2014 до Бердичевської виправної колонії № 70, прибув 02.12.2014 до Херсонськоїської виправної колонії № 61, прибув 07.11.2019 до Бердичевської виправної колонії № 70, звільнився 03.07.2022 року із Бердичевської виправної колонії № 70;

В С Т А Н О В И В :

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000626 від 04.10.2022 року про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000626 від 04.10.2022 року відповідає вимогам ст.ст.177,184 КПК України.

Підтвердженням вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обгрунтовують клопотання, 05.10.2022 року є підпис підозрюваного та його захисника про вручення зазначених документів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий о 15.11 годині 04.10.2022 року.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому кримінальним законом судимість за вчинення умисних злочинів, 03.10.2022, приблизно о 19:50 год., помітив на сходовому майданчику 4-го поверху у під`їзді № 1, буд. АДРЕСА_3 , двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого нехтуючи вимогами статей 3, 28, 29 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, вирішив виманити із під`їзду вказаних дітей.

Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі та викрадення малолітніх дітей, 03.10.2022, близько 19:55 год., ОСОБА_5 , використовуючи безпорадний стан, зумовлений малолітнім віком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом обману, під приводом показати дітям маленьку собачку, яка нібито знаходиться в будинку, що перебуває у його користуванні та розташований за адресою: АДРЕСА_3 , вивів малолітніх дітей з під`їзду та повів до свого будинку.

Зайшовши у приміщення зазначеного будинку разом із малолітніми дітьми, ОСОБА_5 , з єдиним наміром на заподіяння фізичного та морального страждання, з метою подолання опору потерпілих, залишив ОСОБА_7 , в коридорі будинку, а ОСОБА_8 , завів у першу кімнату (спальню), де продовжив свої протиправні дії, направлені на умисне заподіяння фізичного та морального страждання малолітньої ОСОБА_8 . З цією метою ОСОБА_5 , почав частинами ганчірки зв`язувати руки та рот малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , припиняючи таким чином можливість останній вільно пересуватися та вчиняти будь-які дії.

Далі, ОСОБА_5 перебуваючи в кімнаті разом із малолітньою ОСОБА_8 , відволікся, і потерпіла ОСОБА_7 , втекла із вказаного будинку АДРЕСА_3 на вулицю, після чого побігла до свого місця мешкання, що за адресою: АДРЕСА_4 .

У свою чергу ОСОБА_5 , під час протиправних дій стосовно ОСОБА_9 , знаходився у приміщенні будинку, де контролював її дії, не даючи останній змоги вийти з приміщення, або іншим чином покликати на допомогу.

Таким чином ОСОБА_5 змусив перебувати поряд із собою потерпілих малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавивши таким чином останніх волі, а саме фізичної свободи, особистої недоторканості, а також вільного вибору місця знаходження, можливості вільно пересуватися на власний розсуд, чим порушив основні права, свободи та загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина, у тому числі закріплені статтею 33 Конституції України, якою гарантується свобода пересування.

05 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обгрунтовуючи тим, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, офіційно не працює, постійного доходу не має; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 неодноразово судимий, має не зняту та не погашену судимість.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував, вказав, що від поліції він не переховувався, на свідків впливати не має наміру, одружений, даного злочину не скоював, покази свідків не узгоджуються між собою, має місце реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного і просила застосувати більш м`який вид запобіжного заходу домашній арешт. Вважає посилання слідчого на вказані ризики є необґрунтованими.
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» визначає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням ЄСПЛ від 30.08.1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальні правопорушення. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. У рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
05 жовтня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України.
Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, що підтверджується наявними в матеріалах доказами.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя враховує, що докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення є вагомими та приймає до уваги такі обставини, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні не тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, репутацію підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, за вчинення аналогічного злочину, а також інших тяжких злочинів, судимості не зняті і не погашені, на утриманні осіб немає, офіційно не працевлаштованого.
До того ж в судовому засіданні органом досудового розслідування доведена наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, отже застосування у даному випадку більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.
Доводи сторони захисту не є вагомими та не свідчать про наявність підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
З урахуванням вищевикладеного необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з моменту його фактичного затримання по протоколу затримання, складеному у порядку ст.208-211 КПК України, тобто з 04.10.2022 року до 02.12.2022 року включно.
Розмір застави, відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати, оскільки підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із заподіянням фізичного та морального страждання малолітньої особи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, а саме, до 2 грудня 2022 року, включно. Повний текст ухвали складено 10.10.2022 року.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1