Справа № 162/139/22
Провадження № 1-кп/162/51/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні №0000044 від 03.02.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 14.03.2021 року близько 15 години, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у кварталі 48, виділ 19 Крушинецького лісництва ДП «Любомльського ЛГ», де були розміщені зрізані 3 сортименти дерев породи «сосна», довжиною 4.10 м, 4.90 м та 4.10 м загальною кубомасою 0.679 м.куб., з метою вчинення їх крадіжки, шляхом вільного доступу, використовуючи гужову підводу, за допомогою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 , завантажив на неї один із сортиментів, однак в подальшому не зміг заволодіти вищевказаним майном з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений провідним інженером з охорони захисту лісу ДП «Любомльського ЛГ» ОСОБА_4 , тобто не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, чим завдав ДП «Любомльського ЛГ» майнової шкоди на суму 1304,62 гривні.

У зв`язку з вказаним ОСОБА_5 інкримінується вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), тобто кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування 08.02.2022 року між представником потерпілої юридичної особи та підозрюваним було укладено угоду про примирення.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій, розмір спричиненої шкоди не оспорює, щиро кається у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про примирення між ним та представником потерпілої юридичної особи.

Захисник обвинуваченого просив затвердити укладену угоду про примирення.

Представник потерпілої юридичної особи в судовому засіданні також просив затвердити угоду про примирення, підтвердивши відсутність претензій до обвинуваченого.

Прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди про примирення, так як вона укладена відповідно до положень КПК України та вимог КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, заслухавши учасників судового провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, що відповідно до ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення; сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також з`ясовано, що представник потерпілої юридичної особи цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України та обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Судом встановлено, що діяння, вчинене ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає положенням КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та узгодженого покарання із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.

На підставі ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Узгоджене сторонами в угоді покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: пропонується у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.185 КК України, враховує ступінь тяжкості правопорушення, відшкодування спричиненої шкоди шляхом повернення майна потерпілій юридичній особі, особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Обставинами, що

пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між представником потерпілої юридичної особи та підозрюваним, призначення узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/2198-ТВ від 25.03.2021 року у кримінальному провадженні в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись ч.2 ст. 124, п.1 ч.3 ст. 314, ст. 368-371, 373, 374, 468-469, 471, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 08.02.2022 року, укладену між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000044 від 03.02.2022 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/2198-ТВ від 25.03.2021 року у кримінальному провадженні в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.

Речові докази, а саме:

-5 (п`ять) зрізів з пнів незаконно зрізаних сироростучих дерев породи «сосна»; 3 (три) зрізи із сортиментів сироростучих дерев породи «сосна», які знаходяться в камері схову речових доказів ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області; 9 (дев`ять) сортиментів сироростучих дерев породи «сосна», передані на відповідальне зберігання майстру лісу Крушинецького лісництва ДП «Прибузьке ЛГ» ОСОБА_11 повернути власнику ДП «Любомльського ЛГ»;

-нагрудний відеореєстратор (первинний носій інформації) з серійним номером D19А1242, який знаходиться на відповідальному зберіганні інженера мисливствознавця ДП «Прибузьке ЛГ» ОСОБА_12 залишити власнику за належністю;

-оптичний диск CD-R без маркувальних позначень залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_13