Справа № 175/2822/21
Провадження № 1-кп/175/118/21
Вирок

Іменем України

25 травня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурорів ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
а також потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальні провадження № 0001099 і № 0000262 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.11.2017 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.296, ст.ст.75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки;

- 02.06.2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ч.3 ст.296, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.3 ст.78 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

встановив:

19 жовтня 2020 року близько 17.00 години ОСОБА_10 та військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_11 знаходилися у громадському місці поблизу продуктового магазину по АДРЕСА_4 , де перебувала велика кількість людей, у тому числі малолітні діти.

Того ж дня у невстановлений слідством точний час до вказаного місця підійшов ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який побачив, що ОСОБА_10 ображає малолітнього ОСОБА_13 , 2008 року народження, у зв`язку з чим, зробив ОСОБА_14 усне зауваження.

Після цього, приблизно о 17.30 годині 19 жовтня 2020 року, знаходячись біля входу до продуктового магазину ОСОБА_10 , будучи невдоволеним зауваженням ОСОБА_15 , протиставляючи себе суспільству і виявляючи зневагу до існуючих у ньому правил і норм поведінки, використовуючи нікчемний привід і маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар ділянкою лобу своєї голови в область перенісся ОСОБА_16 .

Того ж дня близько 18.10 години до вказаного місця прибули батьки ОСОБА_15 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де між ними та обома обвинуваченими виник словесний конфлікт з приводу спричинення тілесних ушкоджень їх сину ОСОБА_18 .

Приблизно о 18.15 годині 19 жовтня 2020 року ОСОБА_10 і військовослужбовець ОСОБА_11 , перебуваючи у громадському місці біля входу до продуктового магазину по АДРЕСА_4 , протиставляючи себе суспільству і виявляючи зневагу до існуючих у ньому правил і норм поведінки, вступили між собою у попередню змову на вчинення хуліганства.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, діючи безпідставно, з хуліганських спонукань, ОСОБА_11 умисно наніс один удар правою рукою, стиснутою у кулак, в область лівої скроні ОСОБА_19 , а ОСОБА_10 , будучи раніше судимим за хуліганство, умисно наніс один удар правою рукою, стиснутою у кулак, в область чола над правим оком ОСОБА_20 , після чого у хаотичному порядку умисно наніс два удари кулаками в область голови

ОСОБА_21 цей час ОСОБА_19 намагалася зателефонувати до швидкої допомоги та поліції, а ОСОБА_10 , діючи з хуліганських спонукань, продовжив висловлювати погрози фізичної розправи та висловлюватися нецензурною лайкою на адресу потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ОСОБА_15

19 жовтня 2020 року приблизно о 18.20 годині ОСОБА_10 , продовжуючи вчиняти хуліганство в групі осіб із ОСОБА_22 , підійшов до ОСОБА_19 та правою рукою, стиснутою у кулак, умисно наніс їй один удар у спину, на що відреагував ОСОБА_23 і відштовхнув його руками. В цей час ОСОБА_24 став між ОСОБА_25 , ОСОБА_26 і ОСОБА_19 , до якої підійшов ОСОБА_11 , і продовжуючи вчиняти хуліганство в групі осіб із ОСОБА_25 , зі словами « ОСОБА_27 ти телефонуєш?», умисно наніс їй один удар рукою, стиснутою у кулак, у передню частину тулуба. Після цього ОСОБА_10 , намагаючись завадити ОСОБА_19 звернутись за допомогою, вихопив лівою рукою мобільний телефон «SAMSUNG A31», який вона тримала у лівій руці, а правою рукою умисно штовхнув її, внаслідок чого ОСОБА_19 втратила рівновагу і вдарилася об стіну магазину. ОСОБА_10 , тримаючи в руці мобільний телефон «SAMSUNG A31», відбіг від ОСОБА_19 та викинув його під колеса проїжджаючого автомобіля.

Продовжуючи вчиняти хуліганство в групі осіб, ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_20 , якого потягнув за одяг і повалив на землю, та коли останній упав на землю, поставив своє коліно на грудну клітину і наніс не менше п`яти ударів руками, стиснутими в кулаки, по голові ОСОБА_28 .

У подальшому ОСОБА_24 підвівся на ноги та побачивши, що ОСОБА_11 наносить удари його сину ОСОБА_29 , підійшов і штовхнув ОСОБА_30 від сина, тоді як ОСОБА_10 , діючи в групі осіб, підтримуючи дії ОСОБА_30 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_20 , внаслідок чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_10 умисно наніс йому не менше трьох ударів ногою в область голови.

Унаслідок умисних дій ОСОБА_6 , а також його та ОСОБА_30 спільних умисних дій під час вчинення хуліганства, були спричинені тілесні ушкодження потерпілим:

- ОСОБА_29 - у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани на спинці носу праворуч, відкритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків з викривленням носової перетинки S-подібно у посттравматичному періоді та явищами лівостороннього сфеноідиту (що потребувало повторного оперативного втручання), синців на повіках обох очей, крововиливу верхньої губи, які відносяться до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я тривалістю понад три тижні (більш, як 21 день); синців у проекції гребня лівої клубової кістки з переходом у поперекову область і в поперековій області по центру, синця та саден обох кистей, синців і саден обох нижніх кінцівок (як кожне окремо), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;

- ОСОБА_31 у вигляді: синця у правій пара орбітальній області, внутрішньо-шкіряного крововиливу в лобній області праворуч, синців і саден обох нижніх кінцівок (як кожне окремо), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки; закритого перелому середньої фаланги четвертого пальця лівої кисті з задовільним стоянням уламків, яке відноситься до ушкодження середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день);

- ОСОБА_19 у вигляді крововиливу, синців і саден в області голови, поперековій області та нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнавав повністю та пояснив, що 19.10.2020 року вчинив інкриміновані злочини за обставин, викладених у обвинувальному акті. Цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди

визнав повністю, щодо моральної шкоди - частково. У скоєному щиросердно кається та приніс свої вибачення потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_11 у ході судового провадження свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав частково та пояснив, що не завдавав удару потерпілій ОСОБА_19 , та у подальшому приймав участь у обопільній бійці з потерпілими батьком і сином ОСОБА_32 . Цивільний позов визнав частково.

Провина обох обвинувачених у вчиненні вказаних судом діянь підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який у суді пояснив, що 19.10.2020 року приблизно о 18.00 годині йому зателефонував син ОСОБА_12 і сказав, що його побили. Коли разом з дружиною ОСОБА_19 прибув до магазину по АДРЕСА_4 , то побачив зі зламаним носом сина, який повідомив, що його побили через те, що він зробив зауваження ОСОБА_14 . Позаду них стояв ОСОБА_11 і знімав все на телефон, через що до останнього підійшла його дружина та закрила рукою камеру телефону. ОСОБА_11 прибрав руку і вдарив її по обличчю. В цей момент ОСОБА_10 бив його сина. Коли дружина по телефону намагалась викликати поліцію та швидку допомогу, ОСОБА_10 вдарив її кулаком у спину. У той час, як ОСОБА_19 відійшла до магазину, до неї підійшов ОСОБА_11 і вдарив її кулаком по голові, а ОСОБА_10 забрав у неї телефон і викинув його під колеса автомобіля. Коли він хотів допомогти своїй дружині, його повалили на землю і ОСОБА_10 почав бити ногами по голові та зламав йому палець на лівій руці. Після цього приїхали його колеги по роботі та представники поліції. Під час конфлікту він отримав тілесні пошкодження у вигляді зламаного пальця, гематом на правій стороні обличчя під оком і синці на ногах. Вважає, що обвинувачені заслуговують на покарання, передбачене законом. У той же час не згоден із прокурором щодо покарання, запропонованого ОСОБА_33 , так як роль останнього була меншою ніж ОСОБА_6 . На його переконання покарання ОСОБА_33 повинно бути менш м`яким. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Аналогічними показаннями потерпілої ОСОБА_17 , яка у суді крім того пояснила, що ОСОБА_10 наніс її чоловіку не менше п`яти ударів рукою, стиснутою у кулак, а ОСОБА_11 - не менше чотирьох ударів ногами. Під час конфлікту вона отримала тілесні пошкодження у вигляді гематом і синців на обличчі, руках і ногах. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який під час судового засідання надав аналогічні пояснення та крім того, доповнив, що конфлікт почався через те, що він зробив зауваження ОСОБА_14 , який ображав малолітнього ОСОБА_34 . Під час конфлікту ОСОБА_10 наніс йому не менше одинадцяти ударів, а ОСОБА_11 - від п`яти до десяти ударів. Також вони обидва погрожували його сім`ї фізичною розправою. Діями обвинувачених йому спричинені тілесні пошкодження у вигляді зламаного носу, гематом і синців на тілі. Лікування проходив у лікарні та переніс дві операції. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Показаннями свідка ОСОБА_35 , яка в суді повідомила, що 19.10.2020 року колишній чоловік ОСОБА_23 забрав їх спільного сина ОСОБА_36 на дитячий майданчик, розташований по АДРЕСА_4 . У вечірній час вона пішла за дитиною за вищевказаною адресою, де побачила, що ОСОБА_23 лежить на землі, а ОСОБА_24 повністю у крові. Їй повідомили, що тілесні ушкодження потерпілі отримали внаслідок конфлікту з ОСОБА_22 і ОСОБА_25 . Також їй відомо, що ОСОБА_10 забрав мобільний телефон у ОСОБА_19 та розбив його.

Показаннями свідка ОСОБА_37 , який під час судового засідання пояснив, що 19.10.2020 року приблизно о 19.00 годині на прохання ОСОБА_20 він разом з ОСОБА_38 прибув до магазину, що розташований по АДРЕСА_4 , де побачив тілесні ушкодження на обличчях у ОСОБА_15 і ОСОБА_28 . Також на місці конфлікту бачив ОСОБА_6 , який пропонував «продовжувати другий раунд».

Аналогічними по суті показаннями у суді свідка ОСОБА_38 .

Показаннями свідка ОСОБА_39 , яка під час судового засідання повідомила, що 19.10.2020 року вона перебувала на своєму робочому місці у продуктовому магазині по АДРЕСА_4 . Її попрохали винести води, оскільки біля магазину відбувалась бійка. Участь у бійці брали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_23 , а ОСОБА_19 по телефону викликала поліцію та швидку допомогу.

Показаннями свідка ОСОБА_40 , яка у суді пояснила, що 19.10.2020 року вона перебувала на своєму робочому місці у продуктовому магазині по АДРЕСА_4 та від дітей дізналась, що біля магазину відбувається бійка, учасниками якої були ОСОБА_10 та ОСОБА_41 .

Матеріалами кримінального провадження № 0001099, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.10.2020 року, з якого убачається, що 19.10.2020 року близько 18.20 години по АДРЕСА_4 в ході словесного конфлікту між ОСОБА_19 та двома невідомими чоловіками заявниця отримала декілька ударів в область тулуба та голови (т.1,а.к.п.10);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 20.10.2020 року, з якого убачається, що ОСОБА_24 просить органи поліції вжити заходів до двох невідомих чоловіків, які 19.10.2020 року близько 18.15 години в центрі с. Чумаки Дніпровського району спричинили йому тілесні ушкодження (т.1,а.к.п.17);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.10.2020 року, з якого убачається, що ОСОБА_23 просить органи поліції вжити заходів до ОСОБА_6 і малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_42 , які 19.10.2020 року близько 18.20 години по АДРЕСА_4 спричинили йому тілесні ушкодження (т.1,а.к.п.21);

- висновком експерта № 556е від 10.03.2021 року, згідно з яким у ОСОБА_19 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньошкіряного крововиливу в скроневій області ліворуч з переходом на волосисту частину голови; трьох синців по передній поверхні лівої гомілки у верхній та нижній третині, по передній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третини; двох саден по передній поверхні лівої гомілки у нижній третині (на 1,0 см нижче від вищеописаних синців), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо при ударі об такий (такі). Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння цих тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у КНП «МКЛ № 16», можливо і у термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові (т.1,а.к.п.93-95);

- висновком експерта № 546е від 09.03.2021 року, згідно з яким у ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця у правій параорбітальній області з переходом на спинку носу; внутрішньо-шкіряного крововиливу в лобній області праворуч (від надбрівної дуги до межі росту волосся) з переходом у скроневу область; закритого перелому середньої фаланги 4-го пальця лівої кисті з задовільним стоянням уламків; 5 синців: на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на зовнішній поверхні лівої гомілки у нижній третині, на передній поверхні правого колінного суглобу з переходом на зовнішню та внутрішню; 23 саден: на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, на внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу і на передній поверхні лівої гомілки у середній третині; 2 синців: на тильній поверхні правої стопи на 1 і 2 пальцях з переходом на плюснові кістки, на тильній поверхні лівої стопи на 1 і 2 пальцях з переходом на проекцію 1-3 плюсневих кісток; 2 саден: на передньо-зовнішній поверхні лівої стопи в проекції 4 передплюсневої кістки та на зовнішній поверхні лівої стопи в проекції 5 плюсневої кістки. Виявлені тілесні ушкодження на обличчі та кінцівках не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від не однократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя та кінцівок, частина яких в області нижніх кінцівок спричинена і при ударі об тупу тверду поверхню. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця у правій пара орбітальній області, внутрішньо-шкіряного крововиливу в лобній області праворуч, синців і саден обох нижніх кінцівок (як кожне окремо) - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому середньої фаланги 4-го пальця лівої кисті з задовільним стоянням уламків - відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного звернення за медичною допомогою у КНП «МКЛ № 6» ДМР», можливо і у термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові (т.1,а.к.п.100-103);

- висновком експерта № 565е від 10.03.2021 року, згідно з яким у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани на спинці носу праворуч з переходом до внутрішнього кута правого ока, яка розташована на тлі синця, відкритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків, з викривленням носової перетинки S-подібно в посттравматичному періоді та явищами лівостороннього сфеноідиту (що потребувало повторного оперативного втручання), двох синців у правій пара орбітальній області та на верхній і нижній повіках лівого ока ближче до внутрішнього кута, крововиливу на червоній каймі верхньої губи по центру з переходом ліворуч та далі на слизову оболонку - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день); 2 синців: у проекції гребня лівої клубової кістки з переходом у поперекову область і в поперековій області по центру; 9 саден: на тильній поверхні правої кисті в проекції голівок 2-3 п`ясних кісток, у проекції верхньої третини 2-3 п`ясних кісток, на суглобовій поверхні між основною та проксимальною фалангами 5 пальця, на задньо-зовнішній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу, на нігтьовій фаланзі 4 пальця, на тильній поверхні лівої кисті в проекції між голівками 3 і 4 п`ясних кісток; синця на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-3 п`ясних кісток; 3 синців: на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні лівої гомілки у верхній та середній третині; 16 саден: на передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на межі верхньої та середньої третини та в середній третині; синця на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу; 11 саден: на передній поверхні правого колінного суглобу, на зовнішній поверхні правого колінного суглобу з переходом на гомілку і на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу з переходом на гомілку (як кожне окремо) - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Виявлені тілесні ушкодження на обличчі та кінцівках не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від не однократної механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя та кінцівок, частина яких в області нижніх кінцівок спричинена і при ударі об тупу тверду поверхню. Враховуючи характер, локалізацію, ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень і дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного звернення за медичною допомогою у КНП «МКЛ № 6» ДМР», можливо і у термін, на який вказує обстежений та вказано у постанові (т.1,а.к.п.108-113);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 06.04.2021 року з відеозаписами цих слідчих дій, відповідно до яких потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_23 і ОСОБА_24 у присутності понятих ОСОБА_43 і ОСОБА_44 за участю спеціаліста ОСОБА_45 детально розповіли, при яких обставинах їм були заподіяні тілесні ушкодження (т.1,а.к.п.120-121,123-124,126-127);

- додатковими висновками експерта № 804е від 08.04.2021 року, № 803е від 08.04.2021 року і № 801е від 08.04.2021 року, з яких убачається, що локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_20 і ОСОБА_19 , механізм їх спричинення, встановлений при проведенні судово-медичних експертиз, не суперечить механізму утворення, локалізації та характеру, на який вказали останні в ході проведення слідчих експериментів за їх участі (т.1,а.к.п.133-135,140-142,147-148).

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинувачених. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у п.65 рішення по справі «Коробов проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд, дотримуючись принципів змагальності сторін і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_30 у вчинені злочинів за обставин, викладених у обвинувальних актах від 14.07.2021 року та 28.08.2021 року, і їх дії кваліфікує:

- ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КК України як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків передбачених статтею 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; за ч.3 ст.296 як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, вчинене групою осіб;

- ОСОБА_30 - за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

У обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 при викладені фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, а також при формулюванні обвинувачення зазначено лише про спричинення легких і середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_31 і ОСОБА_29 (т.1,а.с.п.6-12).

У обвинувальному акті відносно ОСОБА_30 при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також при формулюванні обвинувачення взагалі не зазначено про спричинення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_19 , ОСОБА_31 і ОСОБА_29 (т.1,а.с.п.136-141).

Судовим розглядом установлено, що фактично при вчиненні ОСОБА_25 і ОСОБА_22 інкримінованих кожному з них злочинів, усім трьом потерпілим були спричинені тілесні ушкодження, що підтверджується висновками експертів і знайшло підтвердження у суді. З огляду на викладене, суд вважає можливим усунути в цій частині неповноту обвинувальних актів, оскільки це відповідатиме фактичним даним, установленим під час досудового слідства та судового провадження і не буде суперечити вимогам процесуального закону.

Доводи ОСОБА_30 про свою часткову винуватість, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою пом`якшення покарання за умисні дії щодо жінки, оскільки ці його доводи спростовуються сукупністю усіх зазначених доказів, і насамперед послідовними показаннями потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ОСОБА_15 , які суд розцінює як об`єктивні.

Наданий ОСОБА_22 і переглянутий у суді відеозапис початку подій 19.10.2020 року, не спростовують встановлені слідством і судом обставини вчинення ним інкримінованого злочину.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність «поза розумним сумнівом» винуватості обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_30 у вчиненні інкримінованих кожному з них злочинів і про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

Суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням прокурора, оскільки вони є або процесуальними документами, або не є доказами у кримінальному провадженні, або не доводять і не спростовують вини обвинувачених.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, обставини справи й особу кожного з обвинувачених:

- ОСОБА_10 , - п`ять разів притягався до кримінальної відповідальності, має дві незняті та непогашені судимості, в тому числі за хуліганство, задовільно характеризується за місцем проживання, має малолітню доньку ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на обліку військовозобов`язаних запасу з 12.02.2015 року, але на військовий облік станом на 12.05.2021 року не став, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- ОСОБА_11 , - раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 , наказом командира якої від 09.06.2020 року № 136 призупинено з 06.02.2020 року строк військової служби за самовільне залишення військової частини 11.01.2020 року, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_30 , суд визнає щиросердне каяття, а відносно ОСОБА_30 також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_30 , суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Конституційний Суд України в рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 вказав, що окремим виявом справедливості є відповідність покарання вчиненому злочину, адже покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

З урахуванням наведеного, обставин справи і даних про особу ОСОБА_6 , який тривалий час, починаючи з 2016 року вчиняв хуліганські дії у с. Чумаки, за які тричі засуджувався за хуліганство і вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення, віднесені ч.4 ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, до засудження Дніпропетровським районним судом за вироком від 02.06.2021 року, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, суд вважає необхідним призначити реальне покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкцій інкримінованих статей, за правилами ч.4 ст.70 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як ними, так і іншими особами.

Виходячи з зазначених вимог закону, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_30 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності та вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, віднесене ч.4 ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, а також позиції потерпілого ОСОБА_20 щодо міри покарання, суд погоджується з позицією прокурора та вважає необхідним призначити покарання з випробуванням, із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Підстав для призначення ОСОБА_14 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.296 КК України та за правилами ч.4 ст.70 КК України наближеного до мінімального покарання, на чому наполягала прокурор у судових дебатах, а також для призначення більш суворого покарання, зокрема реального для ОСОБА_30 , про що під час допиту в суді просили потерпілі ОСОБА_23 і ОСОБА_19 , суд не вбачає та вважає, що саме таке покарання, про яке зазначено вище, буде справедливим і відповідати вимогам індивідуалізації та пропорційності.

Обвинуваченому ОСОБА_33 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, дія якого останній раз продовжена до 16.06.2022 року в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За приписом ч.1 ст.377 КПК України суд звільняє обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання у разі… звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене та з урахуванням призначення ОСОБА_33 покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, він підлягає звільненню з-під варти.

Під час підготовчого судового засідання 26.07.2021 року потерпілі ОСОБА_24 , ОСОБА_19 та ОСОБА_23 заявили цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_30 матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. 04.10.2021 року від потерпілих надійшла заява про виправлення технічної помилки у прохальній частині позову і в остаточній редакції вони просять стягнути:

- ОСОБА_24 - солідарно стягнути 865,85 грн. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди зі ОСОБА_6 та ОСОБА_30 ;

- ОСОБА_19 - солідарно стягнути 3639,23 грн. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди зі ОСОБА_6 та ОСОБА_30 ;

- ОСОБА_23 - солідарно стягнути 7044,20 грн. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди зі ОСОБА_6 та ОСОБА_47 .

Обвинувачені не скористалися правом подачі відзиву на позовну заяву.

Дослідивши надані потерпілими докази на обґрунтування позову у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає його підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілі у позові вказують, що їм завдано матеріальну шкоду, яка складається з витрат на лікування, вартості пошкодженого телефону і проведення судово-медичних експертиз.

Обвинувачений ОСОБА_10 визнав ці позовні вимоги у повному обсязі, а обвинувачений ОСОБА_11 не зміг визначитися зі своєю позицією.

З огляду на викладене та інформацію, що міститься у долучених копіях касових чеків і медичних документах, суд вважає необхідним задовольнити позов у частині відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі, оскільки судовим розглядом установлено, що потерпілим завдана така шкода умисними діями обох обвинувачених і не відшкодована на час ухвалення вироку.

Потерпілі ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_19 просять відшкодувати завдану кожному з них моральну шкоду, розмір якої вони визначили по 50000 грн. кожному.

Обвинувачений ОСОБА_10 визнав ці позовні вимоги у розмірі 50 відсотків, а обвинувачений ОСОБА_11 покладався на розсуд суду, оскільки не зміг визначитися з конкретною сумою.

Обсудивши позовні вимоги потерпілих у цій частині, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Як роз`яснив Верховний суд у своїй Постанові від 20.02.2018 року по справі № 303/4076/15-к, згідно з чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Окрім того, Верховний суд у своїй Постанові від 25.08.2020 року по справі № 372/3192/18 вказав, що сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини зазначає, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення у справі STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, 12.07.2007 року).

Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із зазначених положень закону і обставин справи, характеру, глибини та тривалості душевних, емоційних, фізичних і моральних страждань, які перенесли усі потерпілі у зв`язку з незаконними умисними діями ОСОБА_6 і ОСОБА_30 , враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що сума у розмірі 25000 грн. на користь ОСОБА_15 , 20000 грн. на користь ОСОБА_20 та 15000 грн. на користь ОСОБА_19 , є співрозмірною та компенсує завдану моральну шкоду.

Витрати на залучення експертів для проведення експертиз стороною обвинувачення не заявлялися.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України та піддати кримінальному покаранню:
- за ч.1 ст.122 КК України - у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;
- за ч.3 ст.296 КК України - у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, призначеного за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Строк покарання обчислювати з 25 травня 2022 року і у строк покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за умови, що протягом одного року іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи (служби), не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_7 , якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_7 строком до 16 червня 2022 року, - звільнити з-під варти негайно.
Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) і ОСОБА_7 (ІПН невідомий):
- на користь потерпілого ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_3 ) 865 (вісімсот шістдесят п`ять) гривень 85 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями;
- на користь потерпілого ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_4 ) 7044 (сім тисяч сорок чотири) гривні 20 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями;
- на користь потерпілої ОСОБА_17 (ІПН НОМЕР_5 ) 3639 (три тисячі шістсот тридцять дев`ять) гривень 23 копійки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У задоволенні позову потерпілих в іншій частині відмовити.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_14 і прокурору, надіслати начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_7 для вручення обвинуваченому ОСОБА_48 .
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1