25.10.2022Справа №639/2856/22
Провадження №1-кп/639/354/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР 13 червня 2022 року за №0000440 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого 4 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 10.06.2022 приблизно о 21 годині 40 хвилин знаходився біля будинку №66, за адресою: м. Харків, Профспілковий бульвар, де став ініціатором конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з його сусідом ОСОБА_6 .

Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості із застосуванням фізичної сили.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 спочатку наблизився до ОСОБА_6 , який на той час перебував у положенні сидячи на лавочці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проявляючи надмірну агресію, умисно, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_6 приблизно 3-4 удари кулаками обох рук в область обличчя, а саме: нижню щелепу зліва, виличну ділянку справа, а також в область скронь з обох боків.

Після цього, ОСОБА_5 , бажаючи продовжити своє протиправне діяння, спрямоване на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, схопив ОСОБА_6 за одяг в області грудків та наніс приблизно 2-3 удари правою рукою, в ділянку ребер зліва, від чого потерпілий ОСОБА_6 впав на землю, на спину та дещо на правий бік.

Надалі, ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 , який лежав на землі, приблизно 2-3 удари взутою ногою в ділянку ребер зліва останнього.

Після цього ОСОБА_5 , вважаючи виконаними до кінця усі дії щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , припинив свої протиправні дії.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 спричинив потерпілому, ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: закрита тупа черепно мозкова травма у формі струсу головного мозку із садненням в тім`яно-скроневій ділянці злiва та синцем в правій завушній ділянці, а також закрита тупа травма грудної клітини у вигляді переломів 6, 7, 8, 9, 10 ребер по лопатковій лінії зліва із синцем на шкiрi по лiвiй боковій поверхні грудної клітини та живота. Крім того у гр. ОСОБА_6 , мають мiсце синці на шиї, підборідді та лівому лікті, а також по садну в правій підключичнiй дiлянцi та на спині.

За ступенем тяжкості: синці на шиї, підборідді та лівому лікті, а також по садну в правій підключичнiй дiлянцi та на спині викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, як у сукупності так і поодинці, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, вiдповiдно до п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. <<Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Закрита тупа черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку садненням в тім`яно скроневiй дiлянцi злiва та синцем в правій завушнiй дiлянцi належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), вiдповiдно до п. 2.3.2. а>>, п. 2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Закрита тупа травма грудної клітини у вигляді переломів 6, 7, 8, 9, 10 ребер по лопатковій лінії зліва із синцем на шкірі по лiвiй боковiй поверхнi грудної клітини та живота не є небезпечною для життя в момент утворення, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою, як у сукупності так і поодинці, вiдповiдно до п. 22.1. 1. «а б, в», п. 2.2.2. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №12-14/137-А/22 від 15.06.2022.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, в порядку ст. 135 КПК України, що відповідно до ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним до суду заяви просив розглядати справу без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не працює, розлучений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1