Справа № 692/1066/21
Провадження № 1-кп/692/19/22
У Х В А Л А
28 вересня 2022 року Драбівський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої вирішується питання щодо застосування заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, учасником бойових дій, депутатом, особою, яка має інвалідність, ліквідатором та постраждалим внаслідок аварії на ЧАЄС, учасником АТО (ООС) не являється, не військовозобов`язаний раніше не судимого, у зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, ч. 1 ст. 289 КК України, -
ОСОБА_8 пояснив суду, що 29 вересня 2021 року він, перебуваючи в с. Ковтунівці, будучи в стані алкогольного сп`яніння, побачив автомобіль Ауді, в якому були ключі, він завів його та поїхав до брата в інше село, але не впорався з керуванням та потрапив в ДТП, після чого швидко в кукурудзі передів кофту, та намагався вдавати що це зробив не він, запитував у них хто це зробив, але свідки його впізнали та він був затриманий поліцією. Дозволу у власника автомобіля, якого він знав, і з яким в цей день вживав алкоголь він не питав, пояснити причини свого вчинку не може. По другому епізоду пояснив, що діти ОСОБА_10 сказали йому що віддадуть йому речі, які викрали у діда ОСОБА_14 , 04 грудня 2021 вранці він прийшов в будинок ОСОБА_10 , двері були відчинені, діти ОСОБА_10 складали викрадені речі в портфелі, а він в цей час пив чай, потім прийшов ОСОБА_15 і він втік через вікно, речей він не брав. Речі він хотів повернути ОСОБА_14 . Пообіцяв суду, що він більше не буде вчиняти подібних вчинків, а також не буде вживати алкоголь та курити, у скоєному розкаюється.
Прокурор підтримала клопотання та просила їх задовольнити.
Захисник не заперечував проти задоволення клопотань слідчого, оскільки за висновками експертиз ОСОБА_4 потрібує лікування, а факт скоєння ним протиправних дій, які містять ознаки злочинів знайшов своє підтвердження дослідженими у суді доказами.
Законний представник ОСОБА_5 , лікар під наглядом якої знаходиться ОСОБА_8 , пояснила суду, що на діагноз ОСОБА_8 в лікарні підтверджується, проходить лікування, веде себе спокійно впорядковано, даний час загострень психопродуктивної симптоматики не має, знаходиться в медикаментозній ремісії, веде себе впорядковано, критика часткова.
Дослідивши клопотання, надані суду докази, заслухавши думку прокурора, особу, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника, захисника, потерпілих та свідків суд приходить до наступного висновку.
Дії ОСОБА_8 по факту заволодіння транспортним засобом доведені наступними доказами:
-протоколом огляду місця події від 29 вересня 2021 року, в якому зафіксована обстановка на місці виявлення автомобіля Ауді у кюветі біля електроопори по АДРЕСА_3 ;
-даними висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_8 від 29.09.2021 року, згідно якого ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп?яніння;
-даними висновку судово-психіатричної експертизи від 13.10.2021 № 380, згідно якої у ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, виявлялися прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїчної форми, з епізодичним перебігом і стабільним психопатоподібним дефектом, ускладненої вживанням алкоголю і канабіноїдів (F-20.01 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними; на теперішній час у ОСОБА_8 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїчної форми, з епізодичним перебігом і стабільним психопатоподібним дефектом, ускладнений вживанням алкоголю та канабіноїдів через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи у суді і за своїм психічним станом через відмічені у клінічній картині прояви параноїдності, некритичності, виражені психопатоподібні розлади, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку;
-даними протоколу огляду місця події від 29 вересня 2021 року, згідно якого було виявлено слід протектора автомобіля біля будинку № 27 по вул. Стефаника в с. Ковтунівка Золотоніського району Черкаської області;
-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив суду, що 29 вересня 2021 року він приїхав будинку по АДРЕСА_2 до знайомого помити автомобіль, після миття автомобіля він з друзями вживав алкогольні напої і заснув у будинку, а автомобіль залишився біля будинку. Проснувся від крику ОСОБА_16 який таким чином повідомив його що автомобіль зник. Автомобіль потрапив в ДТП, і від свідків вони дізналися, що автомобілем керував ОСОБА_8 , коли вони з ОСОБА_8 вживали алкоголь він був трохи збуджений, голосно вигукував;
-показаннями свідка ОСОБА_17 , яка показала суду, що точно день не пам`ятає, як сталася ДТП біля їх будинку, автомобіль врізався у стовп, спрацювала сигналізація, і вони вийшли з двору і побачили як ОСОБА_8 тікав у кукурудзу, його шукали але не знайшли, інших осіб в автомобілі не було, ОСОБА_8 перед цим в цей же день вона бачила як він купував пиріжки;
-показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав суду, що як він був вдома та бачив як на великій швидкості їхав автомобіль і врізався в стовп, водій ОСОБА_8 після ДТП побіг у кукурудзяне поле і там зняв куртку, але поліція її знайшла, в цей день ОСОБА_8 був на робочому місці в сільській раді, ОСОБА_8 він раніше знав, тому впізнав його.
Дії ОСОБА_8 по факту замаху на викрадення майна, яке належить ОСОБА_10 , доведені наступними доказами:
-даними протоколу огляду місця події від 04.12.2021, в якому зафіксовано обстановка в домі потерпілої ОСОБА_10 та виявлені її речі в рюкзаку зеленого кольору побутову техніку та речі домашнього вжитку і документи;
- заявою ОСОБА_8 від 04.12.2021 року, якою останній добровільно повертає речі які він взяв без дозволу у будинку ОСОБА_10 ;
-даними речового доказу паперового конверту на ім?я ОСОБА_8 та протоколом його огляду від 07.12.2021 року;
-копіями атестату про повну загальну середню освіту на ім?я ОСОБА_19 , свідоцтва про народження ОСОБА_20 , свідоцтва про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій на ім?я ОСОБА_21 , свідоцтва про право на спадщину від 16.11.2010 року; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.11.2010 року № 25336514, свідоцтва про народження ОСОБА_22 , банківської картки «Руский стандарт» з пам?яткою до неї, додаток до свідоцтва про здобуття базової середньої освіти на ім?я ОСОБА_23 ;
- даними висновку судово-психіатричної експертизи № 460 від 15.12.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігом, з вираженим некомпенсованим психопатоподібним дефектом особистості, ускладненим вживанням алкоголю та канабіноїдів що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та у судовому засіданні. З огляду на виявлені у підекспертного психопатологічні феномени, виражені прояви паталогічних змін особистості, емоційно-вольової сфери, виражені структурно логічні розлади мислення з порушенням його продуктивності, декомпенсовані та виражені прояви психопатоподібних порушень у межах шизофренічного дефекту, з огляду на відсутність адекватної критичної оцінки особливостей власного психічного стану, ускладнюючий вплив вживання психоактивних речовин, можна прийти до висновку, що ОСОБА_8 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв?язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом;
- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка показала суду, що напередодні коли ОСОБА_8 потрапив до її будинку, вона прогнала його з подвір`я домоволодіння яке їй досталося у спадок, де останній вживав алкоголь з співмешканцем її матері, вранці 04 грудня 2021 року вона поїхала з дому на роботу, в пів восьмого їй позвонив ОСОБА_15 і сказав, що у неї вдома безпорядки, документи на полу, діти сидять на полу і бояться, мати сказала що був ОСОБА_24 , після чого вона зателефонувала брату та в поліцію і повідомила про дану подію;
- показаннями свідка ОСОБА_22 , який показав суду, що 04.12.2021 року вранці його розбудив ОСОБА_8 , який проник до будинку розбивши скло. Перед тим як він розбудив його ОСОБА_8 вже зібрав речі у будинку, ОСОБА_8 шукав документи на будинок, пропонував їм поїхати до смт Драбів, як прийшов вітчим ОСОБА_15 . Півень втік через вікно, але вітчим його впіймав;
- показаннями свідка ОСОБА_23 , який показав суду, що ОСОБА_8 04.12.2021 розбудив вранці їх, привітався до баби і збирав документи у свій портфель, взяв блендер, соковижималку, кришки для закатки, лак для нігтів, тарілки, рюкзак для форми, документи на будинок, свідоцтво і хотів їхати в смт Драбів продавати речі щоб заробити грошей, речі вже були зібрані і лежали у веранді, але потім прийшов ОСОБА_15 і ОСОБА_8 втік через вікно;
- показаннями свідка ОСОБА_15 , який показав суду, що 04 грудня 2021 року вранці він зайшов до будинку ОСОБА_10 , яка просила його глянути до її дітей, двері були наполовину відкриті, як зайшов до будинку побачив дітей ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , яка були в шоковому стані, як перестали плакати вони розповіли йому що у них був ОСОБА_8 і що він збирав їх речі, потім на виході з будинку він зустрів ОСОБА_8 та помітив на порозі рюкзак, якого перед цим не було, рюкзак він не торкався і дітям теж заборонив це робити до того як приїхала поліція, після розмови з ОСОБА_8 яка тривала хвилину останній швидко зник через огород;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який показав суду, що він знає ОСОБА_8 досить тривалий час, будь-яких відхилень в поведінці ОСОБА_8 під час спілкування з ним він не помічав, агресії ОСОБА_27 до нього ніколи не проявляв, напередодні подій 04.12.2021 року розповідав ОСОБА_8 , що в нього пропав телефон, і що він подумав, що його могли взяти діти ОСОБА_10 , але він не просив ОСОБА_8 забирати будь-які речі у дітей ОСОБА_10 .
Дії ОСОБА_8 підпадають під ознаки ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України як закінчений замах на вчинення злочину відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Досудовим слідством були призначені та проведені дві судово-психіатричні експертизи ОСОБА_8 для з?ясування питання його осудності в момент скоєння інкримінованих діянь 29 вересня 2021 року та 04 грудня 2021 року.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 380 від 13.10.2021 року у ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, виявлялися прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїчної форми, з епізодичним перебігом і стабільним психопатоподібним дефектом, ускладненої вживанням алкоголю і канабіноїдів (F-20.01 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними; на теперішній час у ОСОБА_8 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії, параноїчної форми, з епізодичним перебігом і стабільним психопатоподібним дефектом, ускладнений вживанням алкоголю та канабіноїдів через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, за своїм психічним станом через відмічені у клінічній картині прояви параноїдності, некритичності, виражені психопатоподібні розлади, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 460 від 15.12.2021 року ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігом, з вираженим некомпенсованим психопатоподібним дефектом особистості, ускладненим вживанням алкоголю та канабіноїдів що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. З огляду на виявлені у нього психопатологічні феномени, виражені прояви паталогічних змін особистості, емоційно-вольової сфери, виражені структурно логічні розлади мислення з порушенням його продуктивності, декомпенсовані та виражені прояви психопатоподібних порушень у межах шизофренічного дефекту, з огляду на відсутність адекватної критичної оцінки особливостей власного психічного стану, ускладнюючий вплив вживання психоактивних речовин, експерт прийшов до висновку, що ОСОБА_8 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Досліджуючи надані суду докази у своїй сукупності, суд дійшов до висновку, що висновки вищевказаних експертиз суперечать встановленим обставинам.
Так, яке було встановлено судом, ОСОБА_8 29 вересня 2021 року працював у сільській раді, після чого вживав з друзями та потерпілим ОСОБА_9 спиртні напої, купував пиріжки в магазині. Не дивлячись на те, що ОСОБА_8 заволодів автомобілем в нетверезому стані, події він пам`ятає добре, його покази співпадають з показами інших свідків та доказами. Останній вказав, що вирішив поїхати на автомобілі до брата в інше село, не впорався з керуванням та в`їхав у стовп, одразу після ДТП, він вжив всіх заходів, щоб зняти з себе підозру та уникнути відповідальності за скоєне, швидко переодягнувся, залишив місце ДТП, під`їхав з іншої сторони до знайомих які розшукували особу, яка викрала автомобіль, вдав що він до цього не причетний. Крім того, ОСОБА_9 в цей день і за весь тривалий час знайомства з ОСОБА_8 не помічав відхилень у його психіці. Експерт в висновку експертизи не надав оцінку всім цим обставинам, як саме наявна хронічна хвороба ОСОБА_8 проявилась у момент скоєння ним суспільно-небезпечного діяння і як вплинула на його свідомість та здатність розуміти значення своїх дій. Встановлені судом обставини свідчать, що ОСОБА_8 не був в стані неосудності, а мав певне розуміння, що він робить, яку мету переслідує та що можуть настати негативні наслідки, якщо стане відомо, що саме він вчинив дії з автомобілем, та як зробити так, щоб не бути викритим у скоєному.
Покази ОСОБА_8 про події 04 грудня 2021 року відмінні від показів свідків. Суд вважає, що останній намагається довести законність своїх дій з метою їх виправдання та уникнення відповідальності. В будинку ОСОБА_10 ОСОБА_4 , як помітив ОСОБА_15 , втік через вікно, що свідчить про те, що ОСОБА_4 мав певне розуміння про можливі негативні наслідки своїх дій у разі, якщо його помітить ОСОБА_15 . Потім ОСОБА_8 зайшов до будинку та вдавав, що тільки прийшов, завів розмову про рибалку, а потім швидко зник. ОСОБА_15 не бачив будь-яких відхилень у психіці та поведінці ОСОБА_8 в цей момент. Свідок ОСОБА_14 також повідомив суд, що знає ОСОБА_8 тривалий час і будь яких конфліктів з ним або неадекватної поведінки при їх спілкуванні з його боку не було. Експерт в висновку експертизи не надав оцінку всім цим обставинам, як саме наявна хронічна хвороба ОСОБА_8 проявилась у момент скоєння ним суспільно-небезпечного діяння і як вплинула на його свідомість та здатність розуміти значення своїх дій. Встановлені судом обставини свідчать, що ОСОБА_8 не був в стані неосудності, що тягне за собою наслідки застосування до особи виключно примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ч. 5 ст. 513 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що стан неосудності ОСОБА_8 на час вчинення ним інкримінованих діянь не доведена суду належними та допустимими доказами, а тому кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 слід закрити, а запобіжний захід щодо нього скасувати. Оскільки дії ОСОБА_8 підлягають розслідуванню у загальному порядку, суд не вирішує долю речових доказів та процесуальних витрат.
Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України,ст.ст. 285-288, 314, 503, 513, 516 КПК України, суд, -
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку скасувати.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення, учасники провадження можуть подати на ухвалу суду заперечення в апеляційній скарзі, яка подається за наслідками судового розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України.

Головуючий

Повний текст ухвали оголошено 30.09.2022.