Справа № 953/1986/22
н/п 1-кс/953/2383/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000556 від 05.10.2021, -
ВСТАНОВИВ:
06.07.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000556 від 05.10.2021, у якому заявник просить: скасувати арешт з посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/9284/21 від 02.12.2019 та зобов`язати слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області повернути зазначене посвідчення водія законному власнику.
На обґрунтування клопотання представник власника майна, посилаючись на ст. 174 КПК України, зазначив, зокрема, що в провадженні СУ ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000556 від 05.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження під, час огляду автомобіля Smart чорно-білого кольору д/н НОМЕР_1 , який проводився 29.11.2021 у період часу з 15 год. 52 хв. до 21 год. 40 хв. серед інших речей було виявлено та вилучено посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_3 .

В подальшому ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харків від 02.12.2021 у справі № 641/9284/21 на належне ОСОБА_3 посвідчення водія було накладено арешт, шляхом заборони його користування та розпорядження та визначено місцем зберігання камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.

16.05.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду у справі № 953/1986/22 строк досудового розслідування було продовжено.

Представник заявника вказує, що станом на поточну дату досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, однак матеріали кримінального провадження не містять інформації, що водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_3 має відношення до вказаного провадження. Крім цього, ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні не має будь-якого статусу.

В судове засідання представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 не з`явився, викликався належним чином (а.с. 16). 07.07.2022 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд заяви про скасування арешту з майна без його участі (а.с. 24).
Прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 та слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені судом своєчасно та належним чином (а.с. 16), проте в судове засідання не з`явилися. 07.07.2022 через канцелярію суду подали заяви про розгляд клопотання про скасування арешту майна без їх участі, проти задоволення клопотання не заперечують. До заяв додано витяг з ЄРДР (а.с. 17-23, 25).
Неявка представника заявника, прокурора та слідчого, у відповідності до ст. 174 КПК України, не є перешкодою для розгляду заяви.
Слідчий суддя, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, приходить до наступного.
Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В ході розгляду клопотання встановлено, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000556 від 05.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 5 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 255-1 КК України (а.с. 18-23).
29.11.2021 з 15:52 год. по 21:40 год. в ході проведення огляд автомобіля Smart чорно-білого кольору д/н НОМЕР_1 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2021 задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , про арешт майна (а.с. 10-14).
В ухвалі слідчого судді від 02.12.2021 зазначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та слідчим доведені обставини, передбачені ст. 173 КПК України (а.с. 12).
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На даний час орган досудового розслідування не заперечує проти задоволення даного клопотання.
Отже, надані до суду матеріали клопотання свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 належним їй майном, на підставі вище встановлених обставин, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна.
З урахуванням наведеного клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвалив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000556 від 05.10.2021, - задовольнити.

Скасувати арешт з тимчасово вилученого майна, в ході проведення 29.11.2021 огляду автомобіля Smart чорно-білого кольору д/н НОМЕР_1 , власником якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2021 у справі № 641/9284/21.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1