Житомирський апеляційний суд
Справа №289/677/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду
в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 10.01.2020 року,
щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хотешів, Камінь-Каширського району, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасове місце проживання: АДРЕСА_3 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
(в режимі відеоконференції)
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.04.2022 року ОСОБА_7 засуджено :
- за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі.
- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 10.01.2020.
На підставі ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення у період з 10.01.2020 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Від прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
Клопотання обґрунтоване тим, що строк запобіжного заходу, який обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під-вартою закінчується 10.06.2022, а в провадженні наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що обумовлює необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме останній може переховуватись від органів розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним. Крім того ОСОБА_7 зможе впливати на свідків та потерпілу у вказаному кримінальному провадженні або вчинить інші насильницькі злочини, оскільки схильний до вживання алкоголю та в якості обтяжуючої обставини достовірно встановлено стан сп`яніння у останнього під час вчинення вбивства.Вказані ризики є дійсними та триваючими та виключають можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Заслухавши прокурора, який підтримав вказане клопотання, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.04.2022 року ОСОБА_7 засуджено :
- за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі.
- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 13 років позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 10.01.2020.
Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на час постановлення ухвали, існують обґрунтовані підстави вважати, що наявні не абстрактні, а конкретні ризики можливості вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та переховування від суду, та відповідно неможливості застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.
Під час судового засідання прокурор належним чином обґрунтував ризики, які передбачені статтею 177 КПК України та викладені в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, з чим погоджується апеляційний суд, а саме: ОСОБА_7 зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
На переконання апеляційного суду, існуючі ризики не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому обвинуваченому необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід залишено без змін - тримання під вартою, тобто до 10.06.2022 року.
Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 11.04.2022 року, неможливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто по 03 серпня 2022, включно.

Керуючись ст.ст. 404,407 КПК України колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою в межах провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 10.01.2020 року, щодо ОСОБА_7 -задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 03.08.2022 року включно.
Строк дії ухвали по 03.08.2022 включно.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді :