ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/342/22 Справа № 695/2481/22 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу заступника керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого заступником керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за № 0000226 від 29 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна,
в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2022 року в задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого заступником керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за № 0000226 від 29 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна, відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої в даному кримінальному провадженні є меншим ніж вартість майна, на яке дізнавач просив накласти арешт, що вказує на неспіврозмірність обмеження права власності та арешту. Крім того, як у наведеному клопотанні дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 , так і безпосередньо у суді не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, слідчий суддя звернув увагу на положення ч. 1 ст. 171 КПК України, відповідно до якої визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2022 року, заступник керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, викладених у судовому рішенні, які не відповідають обставинам кримінального провадження, порушив питання про скасування оскаржуваної ухвали суду з постановленням нової про задоволення клопотання та накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме на 9/200 житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вмотивовуючи доводи апеляційної скарги, прокурором зазначено, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідні заходи з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 40-1 КПК дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Відповідно до ч. 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, твердження слідчого судді про те, що з клопотанням має право звертатися тільки прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову цивільний позивач не відповідає положенням ст. 40-1 та ст. 131 КПК України.

Щодо твердження слідчого судді про не доведення на даному етапі кримінального провадження потреби у такому втручанні у права та інтереси власника майна, як накладення арешт на майно, то скаржник вказує ту обставину, що в ході досудового розслідування встановлено, що будь-яке інше майно у підозрюваного ОСОБА_8 відсутнє. З огляду на що не обгрунтованим є висновок слідчого судді і в частині не співмірності вартості об`єкта нерухомості про накладення арешту на яке ставиться питання та розміру цивільного позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів судового провадження 29 вересня 2022 року до ЄРДР внесені відомості, за якими розпочате кримінальне провадження № 0000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
12 вересня 2022 року у рамках даного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру.
Прокурором у кримінальному провадженні заявлено до підозрюваного ОСОБА_8 цивільний позов на суму 101 116, 00 грн.
Відповідно до довідки-характеристики № 194/135 від 08 вересня 2022 року, виданої головою квартального комітету ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_2 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 309613404 від 13 вересня 2022 року ОСОБА_8 являється власником 9/200 частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 08 вересня 2022 року, оціночна вартість житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 3 080 779,80 грн. Вартість 9/200 частин житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_8 складає - 138 635,00 грн.
12 вересня 2022 року дізнавач СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з, погодженим заступником керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 , клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000226 від 29 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України про арешт майна, зокрема 9/200 часток житлового будинку, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_8 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 та заборону вчиняти із зазначеним житловим будинком будь-які реєстраційні дії, зокрема відчужувати даний житловий будинок, розпоряджатися або користуватися.
Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000226 від 29 квітня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , 29 квітня 2022 року в період часу з 00 год. 00 хв. по 01 год. 00 хв., перебуваючи в акваторії річки Супій, в адміністративних межах с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, географічні координати 49.67106°С, 31.81729°В, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх шкідливих наслідків, порушуючи встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, із застосуванням, згідно п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства» забороненого саморобного знаряддя лову «Павук» розмірами 2х2 м, розміром вічка 35х35 мм незаконно виловив: 60 синців, 2 плітки, 2 густери, чим заподіяв рибному господарству України, відповідно до висновку експерта № 812/22-23 від 12 серпня 2022 року, істотної шкоди на суму 101 116, 00 грн, через вилов великої кількості риби.
12 вересня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. В свою чергу прокурором у кримінальному провадженні заявлено до підозрюваного ОСОБА_8 цивільний позов на суму 101 116 грн. З огляду на що дізнавач СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з приведеним клопотанням.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволення клопотання про арешт майна, що послугувало підставою для її апеляційного оскарження.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частиною 2 ст. 369 КПК України, яка регламентує види судових рішень, визначено, що судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

У відповідності до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приведене судове рішення цілком відповідає вказаним процесуальним нормам.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про арешт частки в нерухомому майні, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_8 суд виходив з підстав неспівмірності вартості майна та розміру заявленого прокурором цивільного позову, а також не доведення потреби, яка б виправдовувала втручання у права та інтереси власника майна на даному етапі досудового розслідування.

Аналізуючи вимогу клопотання колегія суддів погоджується з наведеним висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином з огляду на норми ст. ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
12 вересня 2022 р. ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження № 0000226 від 29 квітня 2022 року, повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Прокурором у даному провадженні заявлено до підозрюваного ОСОБА_8 цивільний позов на суму 101 116, 00 грн.
З доказів досліджених вище вбачається, що ОСОБА_8 , являється власником 9/200 житлового будинку за який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Оціночна вартість приведеного будинку в загальному становить 3 080 779,80 грн, а зокрема його частки, складає 138 635,00 грн.
12 вересня 2022 року дізнавач СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , ініціюючи клопотання про накладення арешту на майно, крім безпосереднього накладення арешту на 9/200 частки житлового будинку, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_8 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 просив заборонити вчиняти із зазначеним житловим будинком будь-які реєстраційні дії, зокрема відчужувати даний житловий будинок, розпорядження або користування останнім.
Судова колегія зазначає, що виходячи зі змісту клопотання, підозри пред`явленої ОСОБА_8 та розміру цивільного позову таке обмеження власності не може бути здійснено в межах закону, оскільки ініціатор обмеження не достаньо обгрунтував свою ініціативу в контексті норм закону.
Крім того, дана нерухомість є спільною частковою власністю, не є предметом кримінального правопорушення, не використовуються як засіб чи знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, не одержана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не є речовим доказом, а її вартість, що належить підозрюваному лише в частці від цілого майна. перевищує розмір заявленого прокурором цивільного позову, на що обгрунтовано акцентував увагу слідчий суддя.
Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи не спростовують висновку слідчого судді про те, що ініціатором клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника (співвласника) майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
За викладеного у судової колегії відсутні підстави для врахування позиції захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 та ОСОБА_8 викладені в заявах щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.
Відтак ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись 177, 178, 179, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 407, 422 КПК України апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргузаступника керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2022 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_10