В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 542/456/22

Кримінальне провадження № 1-кп/542/57/22

21 червня 2022 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2022 за № 0000050 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руденківка Полтавського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 11.05.2006 Новосанжарським районним судом за ст. 185 ч. 2, 187 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців по вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.10.2005. На підставі ст. 45 КК України остаточно визначено покарання 4 роки 6 місяців;

- 17.12.2010 Новосанжарським районним судом за ст. 185 ч. 2, ст.186 ч. 2, ст. 70 до позбавлення волі терміном на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців на підставі вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.05.2006. Остаточно визначено покарання 4 роки 6 місяців;

- 19.04.2011 апеляційним судом Полтавської області вирок від 17.12.2010 було скасовано, а справу направлено на додаткове розслідування;

- 30.09.2011 Новосанжарським районним судом за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 7 місяців позбавлення волі по вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.05.2006. Остаточно засуджений до 1 року 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.11.2011 по відбуттю строку;

- 31.08.2016 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном строком 2 роки, 24.09.2018 знято з обліку;

- 19.10.2020 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК У країни до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном строком 1 рік, 03.11.2021 знято з обліку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

В С Т А Н О В И В :
15.04.2022 близько 15 год. ОСОБА_4 маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном зловживанням довірою, прийшов до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, діючи повторно, ОСОБА_4 , використовуючи привід здійснення дзвінка по телефону, взяв у ОСОБА_6 мобільним телефоном марки Samsung Galaxy А32 A325F/DS, згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-22/6215 від 25.05.2022 вартістю 5800 грн., однак в подальшому ОСОБА_4 мобільний телефон ОСОБА_6 не повернув, а розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою вчинене повторно, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

25 травня 2022 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про примирення в порядку ст. 468 КПК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про примирення, просили її затвердити, при цьому обвинувачений та потерпілий підтвердили свою згоду на застосування щодо обвинуваченого узгодженої в угоді міри покарання.

Сторони угоди в судовому засіданні також зазначили, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та ним.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України як шахрайство заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно. Враховуючи, що між потерпілим та підозрюваним досягнуто угоди про примирення, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 25 травня 2022 року укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторонами угоди було узгоджено покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. Сторони угоди погодили відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особам узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченими та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він має постійне місце проживання, раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, характеризується задовільно.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2ст. 190 КК України, що інкримінується обвинуваченому є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, а обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені потерпілим та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Сторонами угоди узгоджено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України погоджено звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність претензій фінансового характеру у потерпілого, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення, призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує за правилами ст. 124 КПК України.

Встановлено, що документально підтверджені прокурором витрати на залучення експерта становить 686,48 грн.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 25 травня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2022 за № 0000050, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy А32 A325F/DS, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта у розмірі 686,48 (шістсот вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим про примирення може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілому.

Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1