Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 липня 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
В ході розгляду місцевим судом кримінального провадження №0000421про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, прокурор у кримінальному провадженні подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, а продовжують існувати (а.с.11-13).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.06.2022 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30.07.2022 року включно (а.с.10).
Не погоджуючись з ухвалою суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Вважає, що ухвала суду в частині продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконною та необгрунтованою, так як суд зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обгрунтоване рішення. Вказує, що ризики, заявлені прокурором у клопотанні, є необґрунтованими. Крім цього прокурор належно не обгрунтував неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту та особистого зобов`язання, проте суд порахував що вони належно доведені. Вважає, що до ОСОБА_8 може бути обрано більш мякий запобіжний захід, зокрема домашній арешт, який, з врахуванням особи підозрюваного повністю забезпечить його належну процесуальну поведінку, оскільки він має тимчасове місце проживання, тобто житло, яке він винайняв до його арешту. Тим більше, що на даний час його підзахисний знаходиться під вартою у цьому кримінальному провадженні більше двох років. Просить ухвалу суду скасувати та обрати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід (а.с.1-2).
Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт за місцем проживання його дружини з донькою, або запобіжний захід із визначенням розміру застави. Вказує на те, що прокурором не обгрунтовані ризики зазначені у клопотанні. Просить ухвалу суду скасувати та обрати щодо нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити йому розмір застави (а.с.18, 20).
В судове засідання не з`явився прокурор, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від нього на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання не заперечували, щодо продовження розгляду справи у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційних скарг; обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно із вимогами ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Вимоги ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На думку апеляційного суду, місцевий суд відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового і сімейного стану ОСОБА_6 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Матеріалами провадження стверджується, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен враховувати вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Судом першої інстанції у достатній мірі встановлені підстави для продовження виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 хоча і має постійне місце проживання, цивільну дружину та малолітню дитину, однак не має законного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину через чотири місяці після звільнення з місць позбавлення волі, раніше судимий.
З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, не зменшилися від часу прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, заявлені прокурором ризики продовжують існувати.
Апеляційний суд вважає, що продовжуючи ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід, суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України.
Тому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставин вчинення злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання суду апеляційної інстанції, зможе дієво забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни рішення суду, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Підстави для скасування судового рішення з мотивів, викладених в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 липня 2022 року,залишити без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді