УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2022 Справа №607/8724/22

Провадження 1кс/607/2702/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000575 від 09 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в межах кримінального провадження № 0000575 від 09 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК України) про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування та надання дозволу зберігати його при матеріалах кримінального провадження.

Клопотання мотивоване тим, 09 липня 2022 року до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від старшого лейтенанта УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_5 про те, що близько 13:00 год. під час складання адміністративних матеріалів за порушення ПДР ОСОБА_4 на законну вимогу пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я.

За даним фактом 09 липня 2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000575 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

09 липня 2022 року під час проведення огляду місця події було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке останній пред`явив працівникам поліції на їх законну вимогу.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою дізнавача від 09 липня 2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на вказане, те, що вилучена річ, зазначена у клопотанні, має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, прокурор просив клопотання задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив клопотання розглядати без його участі.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши зміст клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до ч. ч. 13 ст. 642 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будьяка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінальноправового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будьякої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні встановлено, що дізнавачем СД Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000575 від 09 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
09 липня 2022 року проведено огляд місця події проїзної частини дороги на вул. А. Живова, 38, м. Тернопіль, де знаходиться автомобіль марки Daewoo Nexiа, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 . В ході огляду вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке поміщено до сейфпакету № KIV 2118276.
Згідно копії посвідчення водія серії НОМЕР_1 , наявного у матеріалах справи, воно видане 24 березня 2021 року ОСОБА_4 .
Постановою дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 09 липня 2022 рокупосвідчення водія серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом.
Відтак, на думку слідчого судді, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню частково для збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
За таких обставин, зважаючи на те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт та яке вилучене 09 липня 2022 року в ході огляду місця події має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, в подальшому може бути використане як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшла до переконання, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, наклавши арешт на вищевказане майно, яке, на думку слідчого судді, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
Слідчий суддя також звертає увагу, що вимога клопотання про надання дозволу на зберігання посвідчення водія при матеріалах кримінального провадження, в силу приписів ч. 3 ст. 26 КПК України, виходить за межі повноважень слідчого судді, а відтак клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170 173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000575 від 09 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України задовольнити частково.
Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження га користування.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1