Справа № 309/1246/22
Провадження № 1-кс/309/240/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2022 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000118 від 28.03.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000118 від 28.03.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

У клопотанні зазначено, що 27.03.2022 о 08 год. 50 хв. водій ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом «Дейво Матіз», д.н.з. НОМЕР_1 , пасажиром якого був ОСОБА_6 , рухаючись в напрямку м.Хуст, не впоравшись з керуванням транспортного засобу, допустила зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Тауран», д.н.з. Республіки Молдова НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі під керуванням ОСОБА_7 , в якому знаходився пасажир ОСОБА_8 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ з гематомами, множинні скелетні травми.

В ході огляду місця дорожньої події 27.03.2022 було вилучено автомобіль «Дейво Матіз», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві користування ОСОБА_5 , та автомобіль «Фольксваген Тауран», д.н.з. Республіки Молдова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , та якій поміщені на арешти майданчик Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Враховуючи те, що вище вказані автомобілі зберегли на собі сліди вчинення злочину є речовими доказами уданому провадженні, по яким необхідно провести ряд судових експертиз, через що необхідно накласти на них арешт.

В судове засідання слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 не з`явився, надіславши суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

В судове засідання користувач вилученого майна - автомоблія «Дейво Матіз», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за допомогою SMS-повідомлення.

В судове засідання власник вилученого майна - автомоблія «Фольксваген Тауран», д.н.з. Республіки Молдова НОМЕР_2 Петерсен Йоханес Мюллер не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за допомогою SMS-повідомлення.

На підставі ст. 172 ч.1 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання у їх відсутності.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно зберегло на собі його сліди.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Враховуючи, що, автомобілі «Дейво Матіз», д.н.з. НОМЕР_1 та «Фольксваген Тауран», д.н.з. Республіки Молдова НОМЕР_2 , відповідають критеріям, які визначені в ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, вважаю за необхідне передати їх власнику (користувачу) на відповідальне зберігання з забороною відчуження, пошкодження, втрати чи зміни їх стану після ДТП, зокрема шляхом ремонту до його скасування у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 388 КК України розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт караються штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

У зв`язку з цим, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність попередження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про таку відповідальність

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися слідчий та власники майна фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя ,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000118 від 28.03.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Дейво Матіз», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 мешканки АДРЕСА_1 передавши його на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_5 мешканці АДРЕСА_1 , заборонивши їй вчиняти будь які дії, які спрямовані на відчуження, пошкодження, втрату чи зміну його стану після ДТП, зокрема шляхом ремонту до його скасування у встановленому законом порядку.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність, яка передбачена ст. 388 КК України.

Накласти арешт на автомобіль марки «Фольксваген Тауран», д.н.з. Республіки Молдова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 мешканець АДРЕСА_2 , передавши його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 мешканцю АДРЕСА_2 , заборонивши йому вчиняти будь які дії, які спрямовані на відчуження, пошкодження, втрату чи зміни його стану після ДТП, зокрема шляхом ремонту до його скасування у встановленому законом порядку.

Попередити ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність, яка передбачена ст. 388 КК України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено 31 березня 2022 р.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1