Справа №522/5539/22
Провадження №1-кс/522/3013/22
УХВАЛА
12 травня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Одеської області, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000524, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000524, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.05.2022 приблизно о 22:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час дії воєнного стану на території України, перебували за адресою: м. Одеса, на розі вулиць Старопортофранківської та вул. Новоощепний ряд, де зустріли громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який звернувся до них за допомогою.

В подальшому, попередньо розподіливши між собою ролі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спрямовані на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 , діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_5 раптово підійшов до потерпілого ОСОБА_9 з метою подолання опору потерпілого застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я та наніс останньому удар в обличчя кулаком, внаслідок якого ОСОБА_9 впав та вронив свій мобільний телефон марки «Iphone» моделі Х, із сім картою мобільного оператора із номером НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , на землю який ОСОБА_5 підібрав та в подальшому передав ОСОБА_8 .

Для завершення свого злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 покинули місце вчинення даного кримінального правопорушення.

Відкрито заволодівши зазначеним чужим майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 30000 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, в ході слідства встановлені достатні підстави підозрювати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючи ознаками, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрований та яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого.

Факти вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , підтверджується комплексом зібраних у кримінальному проваджені доказів:

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду вилученого мобільного телефону марки «Iphone» моделі Х, із сім картою мобільного оператора із номером НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

11.05.2022 року о 00 год. 00 хв. ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.05.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що згідно з п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просила суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, оскільки ризики, наведені в клопотанні слідчого, не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.
Як встановлено у судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:
-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду вилученого мобільного телефону марки «Iphone» моделі Х, із сім картою мобільного оператора із номером НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний не працевлаштований, не має постійного місця проживання в м. Одесі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, та вчинити нові злочини.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів.
Так на даний час, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 неодружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те, що в межах м.Одеси його нічого не утримує, він може своєчасно не прибувати до органу досудового розслідування та суду.

Крім того, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення ОСОБА_5 інших корисливих кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та засобів для існування не має.

Також, слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, на даному етапі досудового розслідування матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, схиляючи їх до викривлення показань.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.
Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 11.05.2022 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 11.07.2022 року.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи викладене та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не обирати.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000524, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.07.2022 року включно.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 11.05.2022 року.
Розмір застави не визначати.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1