ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/1277/21 Номер провадження 11-кп/814/1241/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001202 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 17 травня 2022 року ,

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, українцю, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимому, останній раз 04 травня 2017 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 296 КК України та звільненому від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,
обвинуваченому за ч. 3 ст. 187 КК України,
обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 год. 55 хв. 15 липня 2022 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 12 грудня 2020 року близько 01 год. 00 хв. прийшовши в квартиру за адресою: кв. АДРЕСА_2 , за попередньою змовою групою осіб, здійснив розбійний напад на ОСОБА_9 , чим спричинив 30000 грн. матеріальної шкоди потерпілому.

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, наявністю ризиків, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою вирішити питання про доцільність тримання ОСОБА_7 під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що суд провів судовий розгляд за відсутності обвинуваченого. Просить звернути увагу, що захисник ОСОБА_10 не мала з ним конфіденційних побачень, а тому у неї відсутні права представляти інтереси обвинуваченого у судовому засіданні.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0001202 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Враховуючи роз`яснення Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», з огляду на об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 на час розгляду справи місцевим судом знаходився в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», етапувати обвинуваченого не було можливості. Так як у державній установі був відсутній доступ до мережі інтернет, внаслідок чого проведення засідання в режимі відеоконференції також було неможливим, місцевий суд обгрунтовано вирішив здійснити розгляд клопотання прокурора без участі обвинуваченого.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, обґрунтовано звернувши увагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника у даному кримінальному провадженні є обовязковою, оскільки злочин інкримінований обвинуваченому є особливо тяжким.
Як вбачається із ухвали місцевого суду та журналу судового хасідання від 17 травня 2022 року у розгляді справи судом першої інстанції брали участь захисники - адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які здійснювали захист ОСОБА_7 , тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про порушення його права на захист є необгрунтованими.
Отже, доводи апеляційної скарги є неспроможними, оскільки місцевий суд належним чином перевірив наявні матеріали, а наведені обвинуваченим доводи не можуть бути безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 17 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4