Справа № 201/49/22
Провадження № 1-кс/201/51/2022
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000017 від 09.01.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, 08.01.2022 до Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від працівників УПП м. Дніпро надійшов рапорт про те, що 08.01.2021 приблизно о 13:30 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги (сквер Прибережний), було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробками, котрий останній користувався.

09.01.2022 відомості за даним фактом зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

08.01.2022 під час огляду було вилучено - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 .

Дізнавачем до суду надано заяву, в якій останній клопотання про арешт майна просить розглянути без його участі.

Від володільця майна ОСОБА_4 надійшла заява, в якій останній просить вирішити питання на розсуд суду та розглянути останнє без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

09.01.2022р. до ЄРДР були внесені відомості про кримінальний злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України за № 0000017.

Прокурор просить накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Доказів того, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом з огляду на вищенаведені вимоги КПК України слідчому судді не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Слідчим суддею не встановлено доведеність наявності правової підстави для арешту зазначеного майна, що регламентуються ч. 2 ст. 170 КПК, з огляду на надані до клопотання документи, у зв`язку із чим відмовляє в заявленому клопотанні.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000017 від 09.01.2022р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1