Справа 350/390/22
Номер провадження 1-кп/350/88/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000017, відомості про яке внесені в ЄРДР 21.03.2022, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Слобода-Небилівська та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, українку, з середньою освітою, не одружену, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працевлаштовану, яка депутатом не обиралась, судиму 24.06.2021 вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
суд -
у с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_3 , будучи засудженою ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Обвинувачена ОСОБА_3 вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2021, який набрав законної сили, визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ст.357 ч.1 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень; ст.357 ч.3 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.; ст.185 ч.1 КК України та призначено їй покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді - 200 (двісті) годин громадських робіт.

22.10.2022 старшим інспектором Калуського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 належним чином повідомлено ОСОБА_3 про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт строком 200 годин та про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, яке їй призначено вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2021.

Цього ж дня працівниками Калуського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області видано направлення ОСОБА_3 , згідно з яким засуджена повинна відбувати покарання у Перегінській селищній раді.

Відповідно до розпорядження селищного голови Перегінської селищної ради №42 від 23.10.2021, ОСОБА_3 повинна була розпочати виконувати громадські роботи з 25.10.2021.

Однак, ОСОБА_3 , умисно, без поважних причин, порушуючи умови відбування покарання, у період з 25.10.2021 по даний час не приступила до відпрацювання громадських робіт та не відбула жодної години громадських робіт, призначених їй вироком суду, тобто свідомо ухилилася від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України визнала повністю, підтвердила, що вчинила кримінальне правопорушення при вищевикладених обставинах. У вчиненому щиро розкаялася. Не заперечила проти розгляду справи у порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

Враховуючи пояснення обвинуваченої ОСОБА_3 , а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, тому суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які характеризують її особу.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, оскільки вона, будучи засудженою, ухилилась від відбування покарання у виді громадських робіт.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснює, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст.66 КК України суд не установив.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом також не установлено.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона є громадянкою України, українкою, з середньою освітою, не одружена, офіційно не працевлаштована, яка депутатом не обиралась, раніше судима 24.06.2021 вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Рожнятівська багатопрофільна лікарня» РСР не перебуває, за місцем проживання характеризується не зовсім позитивно. Також судом установлено, що у ОСОБА_3 є двоє неповнолітніх дітей, 04.08.2016 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що санкція ч.2 ст.389 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.3 ст. 60 КК України, арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Згідно з ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Таким чином, ні одне із покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.389 КК України, зокрема арешт та обмеження волі не можуть бути застосовані до обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки у неї на утриманні є дитина віком до семи років та дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до вимог п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами) суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, якщо санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. У таких випадках суд повинен постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

У відповідності з вимогами ч.6 ст.368 КПК України суд, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 161/7253/18, у вищенаведеному випадку суд, постановивши обвинувальний вирок, разом з тим у самому вироку зазначає, що покарання особі не призначається, тобто суд постановляє обвинувальний вирок без призначення покарання або засуджує без покарання. Водночас, при засудженні особи без призначення покарання, один з найголовніших елементів реалізації кримінальної відповідальності - осуд особи, яка вчинила злочин, залишається і знаходить своє відображення в обвинувальному вироку.

З огляду на викладене обвинувачену ОСОБА_3 слід визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та звільнити її від призначення покарання.

При цьому, оскільки в порядку ч.1 ст.71 КК України, невідбуте покарання за попереднім вироком може бути повністю або частково приєднано лише до покарання призначеного за новим вироком, враховуючи, що даним вироком ОСОБА_3 не призначається покарання у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення відповідного покарання, тому вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2021, яким ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ст.357 ч.1 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень; ст.357 ч.3 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.; ст.185 ч.1 КК України та призначено їй покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт, та на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді - 200 (двісті) годин громадських робіт, слід виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не понесено.

Керуючись, ст.ст.368, 370 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та звільнити її від покарання.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24.06.2021, яким ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357 КК України та на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді - 200 (двісті) годин громадських робіт - виконувати самостійно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1