Провадження № 1-і/638/36/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001633 від 03.10.2021 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст 186 КК України, -
встановив:
До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходяться матеріали кримінального провадження №0001633 від 03.10.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України. Кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового розгляду.
Прокурор зазначив, що 28.07.2022 року закінчується строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшились, у зв`язку з чим виникає необхідність у його продовженні.
Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року відносно ОСОБА_5 обрано на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 квітня 2022 року.
Ухвалою від 07 квітня 2022 року продовжений до 05 червня 2022 року.
Ухвалою суду від 30 травня 2022 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжений строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16-30 год. 28 липня 2022 року включно з продовженням дії застави у розмірі 45400,00 грн.
Керуючись вказаною нормою закону, суд ініціює питання продовжено строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.
Прокурор судове засідання з`явився, клопотання підтримав та просив задовольнити.
Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання. Обвинувачений також подав відповідне клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.
Судом встановлено, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходяться матеріали кримінального провадження №0001633 від 03.10.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України. Кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового розгляду.
Ухвалою суду від 30 травня 2022 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжений строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16-30 год. 28 липня 2022 року включно з продовженням дії застави у розмірі 45400,00 грн.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч.1 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу підозрюваному, суддею враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному правопорушенні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, у вчиненні злочинів, дані про особу останнього, підтверджує доводи сторони обвинувачення про наявність зазначених ризиків.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання продовжують існувати.
Під час розгляду питання щодо продовження на стадії судового розгляду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом вивчалась можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений за скоєння аналогічних кримінальних правопорушень, підозрюється у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень у період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, є підстави вважати, що знаходячись на свободі він може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілих, свідків, допит яких планується судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, приймаючи до уваги невідворотність можливого покарання, яке йому загрожує за скоєння тяжких кримінальних правопорушень, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та продовжує на стадії судового розгляду останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з продовженням дії застави у розмірі 45400,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.314-316,331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити на стадії судового розгляду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» (61093, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99) на 60 діб до 25 вересня 2022 року з продовженням дії застави у розмірі 45400,00 грн.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1