Справа №297/1823/22
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
22 липня 2022 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІР ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 28 травня 2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегове, мешканки АДРЕСА_1 , неодруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, без освіти, непрацюючої, судимої вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік, громадянки України,-

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

06 липня 2022 року до Берегівського районного суду Закарпатської області з Берегівської окружної прокуратури надійшов для розгляду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 28 травня 2022 року відносно ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Ухвалою судді Берегівського району Закарпатської області від 11 липня 2022 року призначено підготовче судове засідання з розгляду вищевказаного кримінального провадження (а.с. 17).
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона, будучи визнана винною вироком Приморського районного суду міста Одеси від 14.02.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яким їй призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі із застосування ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення і перевиховання не стала та в період визначеного судом іспитового строку, вчинила нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_5 , 28.05.2022 о 12 год. 16 хв., увійшовши до магазину «ЕВА №1770» де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «РУШ» магазин «Ева» (), що на пл. Героїв, 4 в м. Берегове Закарпатської області, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, підійшла до стелажів з прикрасами та парфумами, з яких таємно викрала жіночі сережки вартістю 99,90 грн., жіночу шпильку для волосся вартістю 99,90 грн. та парфуми марки «Elode So Lovely» вартістю 389 грн., чим заподіяла ТОВ «РУШ» магазин «Ева» () матеріальну шкоду на загальну суму 588,80 грн..

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчиненомув умовах воєнного стану.

Через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатним осіб, з покладенням на неї відповідних обов`язків, мотивоване тим, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 27 липня 2022 року. Так, ОСОБА_5 обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, предбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та у разі доведення її вини в ході судового слідства, останній загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Вина ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідуваннякримінального провадження доказами. Разом з тим, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та інших учасників кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення. Метою продовження застосування відносного останньої запобіжного заходу вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання нею покладених на неї обов`язків, а також запобігання вищевказаних ризиків.

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в безпосередній близькості до державного кордону з Угорською Республікою, а діяння, що інкримінується ОСОБА_5 , вчинене нею під час іспитового строку, що в свою чергу збільшує ризик переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, з вимоги про судимість вбачається, що в ході розгляду Приморським районним судом міста Одеси вищевказаного кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_5 оголошувалась в розшук.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 з урахуванням відомих їй обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносини із представником потерпілого та інших учасників кримінального провадження та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Також, ОСОБА_5 вчинила інкриміноване кримінальне правопорушення під час випробувального терміну, та як вироком Приморського районного суду міста Одеси від 14.02.2022 таку визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 1-го року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

Крім того, з вимоги про судимість вбачається, що в провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області перебувають і інші кримінальні провадження за обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні нею тяжких злочинів проти власності.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_5 відчуває безкарність за вчинене, обвинувачена на шлях виправлення і перевиховання не стає та продовжує вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, а тому наявні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 схильна до вчинення іншого кримінального правопорушення

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам,

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , дані про особу обвинуваченої та з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, прокурор просив продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатним осіб, з покладенням на неї відповідних обов`язків(а.с. 25-30).

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, з підстав, зазначених в такому та пояснив, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчим суддею Берегівського районного суду відносно останньої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 27.07.2022. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Разом з тим, ризики, за яких під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати. Так, на думку сторони обвинувачення, є достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на волі,може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на представника потерпілого та інших учасників кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення.Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, встановленим під час досудового розслідування. Просив клопотання задоволити.
Захисник ОСОБА_4 вважав продовження його підзахисній строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпідставним та занадто суворим запобіжним заходом. Разом з тим, ствердив, що його підзахисна не має наміру ухилятися від суду, а тому просив змінити відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника, та ствердила, що бажає залишатися на волі.
Представник потерпілого ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої, у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання, судовий розгляд кримінального провадження просила провести без її участі (ас. 101).
Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу даного клопотання, дослідивши матеріали такого та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом
Частиною другою статті 29 Конституції Україн передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується о 14 год. 15 хв. 27 липня 2022 року (а.с. 92-95).
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що така обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а також враховує тяжкість покарання, що їй загрожує.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу (частина 1).
Відповідно до п. 5 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
В ході судового розгляду клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, суд вважає, що існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, оскільки така обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від суду.

Крім того, діяння, що інкримінується ОСОБА_5 , вчинене під час іспитового строку, що в свою чергу збільшує ризик переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, з вимоги про судимість вбачається, що в ході розгляду Приморським районним судом міста Одеси кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_5 оголошувалась в розшук (а.с 71-73).

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, в якому вона обвинувачується, може переховуватись від суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Також, суд вважає, що існує ризик, що обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на предстаника потерпілого, свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів в ході судового розгляду кримінального провадження чи відмови від дачі таких.
Крім того, враховуючи що ОСОБА_5 є раніше судимою за кримінальне правопорушення проти власності, суд вважає, що існує ризик, що остання може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, на думку суду, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, суд враховує, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчим суддею Берегівського районного суду Закарпатської області було встановлено наявність вищевказаних ризиків, у зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді від 30.05.2022 відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 92-95 ).
Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вказані ризики не зменшились та продовжують існувати.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Таким чином, на думку суду, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винною у вчиненні злочину, те, що остання може переховуватися від суду, незаконно впливати на представника потерпілого, та інших учасників кримінального провадження та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, доведеним, таким, що підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для зміни відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під варто на домашній арешт, як просила сторона захисту, оскільки застосування такого буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, встановленим в ході судового розгляду даного клопототання.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За наведених обставин, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та враховує розмір застави, яка була визначена останній ухвалою слідчого судді в ході досудового розслідування (а.с. 92-95), а тому, вважає визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, суд вважає, що у разі внесення обвинуваченою застави, на неї слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів
Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату її закінчення в межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Керуючись ст. ст. 176-178, ст. 182, 183, 194, 196, 197, 315 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 28 травня 2022 року відносно ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задоволити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 14 год. 15 хв. 19 вересня 2022 року.
Строк дії ухвали закінчується о 14 год. 15 хв. 19 вересня 2022 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) грн..
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_9 повиненна бути звільнена з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_10 з-під варти внаслідок внесення застави, вона зобов`язаний виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на неї наступні обов`язки:
- прибувати за першим викликом до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора та суду;

- не відлучатись з території Берегівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування із представником потерпілого у кримінальному провадженні № 0000206;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику та надіслати начальнику відділу ДУ "Закарпатської УВП №9" та начальнику Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області для виконання.
Ухвала протягом 7 діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_11