Провадження № 1-о/204/3/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі: секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі в режимі відеоконференції з ДУ ДУВП №4 заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 26 вересня 1997 року за нововиявленими обставинами

ВСТАНОВИВ:
До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 26 вересня 1997 року за нововиявленими обставинами.
В своїй заяві ОСОБА_7 посилається на наявність нововиявлених обставин, а саме на те, що його було засуджено вироком Дніпропетровського обласного суду від 26 вересня 1997 року за ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 142, ч.2 ст. 145, п.п «а», «г» ст. 93, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді смертної кари - розстрілу, з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного суду України від 25.11.1997 вирок було залишено без змін. 30.05.2000 ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Дніпропетровського обласного суду від 26.09.1997 змінений та покарання у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі з конфіскацією майна. Під час ознайомлення з матеріалами справи ним було виявлено, що під час досудового розслідування та при судовому розгляді кримінальної справи №66213 та при винесенні вироку суду, не було відомо ряд обставин, які доводять неправильність та незаконність вироку. Посилався на незаконність затримання, а саме, він був затриманий 09.09.1996, а протокол про затримання було складено лише 12.09.1996, крім того в даній категорії справ участь захисника є обов`язковою з моменту затримання, однак з матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про затримання участі захисника забезпечено не було. Також посилався на те, що покази свідків, які давалися під час судового розгляду, є неналежними доказами у справі, оскільки з аналізу їх показань вбачається, що їм не відома була жодна конкретна обставина, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки вони не були безпосередніми свідками подій. Також посилався на той факт, що письмові докази, які зазначені в вироку суду, а саме: протокол огляду місця події та фототаблиця до нього від 08.09.1996; висновки судово-медичних, судово-цитологічних, судово-біологічних експертиз фактично лише вказують факт смерті потерпілих, та не яким чином не вказують на його причетність до злочину. Також посилався на неодноразові грубі порушення його права на захист, що призвело в подальшому до винесення неправосудного рішення. Вважає, що вказані обставини є нововиявленими, у зв`язку з чим просить скасувати вирок Дніпропетровського обласного суду від 26 вересня 1997 року.
В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав у повному обсязі. Зазначив, що відомості, зазначені в заяві йому сталі відомі минулого року, під час ознайомлення з матеріалами справи.
Захисник ОСОБА_6 підтримала думку свого підзахисного, просила задовольнити заяву.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви посилаючись на ту обставину, що зазначені заявником факти не є нововиявленими обставинами в розумінні КПК України.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Закон містить вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими. Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявленими обставинами в розумінні КПК України є юридичні факти, викладені в заяві учасників процесу, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмету доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. При цьому, нововиявленими визнаються такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, не були та не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі
Верховний суд у своїй ухвалі від 18.05.2020 під час розгляду провадження № 51-2290ск20 прийшов до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Відповідно до вищезазначеного, нововиявлені обставини мають стосуватися лише вироку або судових рішень, що постановлені щодо цього вироку, тобто судового рішення по суті кримінального обвинувачення.
Так, за змістом статей 459 - 467 КПК перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.
При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ від 09 червня 2011 року в справі «Желтяков проти України»).
Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура сама по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2005 року в справі «Попов проти Молдови» та рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі «Правєдная проти Росії»).
Відповідно до п. 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
В своїй заяві засуджений ОСОБА_7 посилався на ті обставини, що під час ознайомлення з матеріалами справи ним було виявлено порушення його права на захист, про недоведеність його вини допитами свідків та інших досліджених письмових доказів.

З витребуваної кримінальної справи №1-129/97 судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Дніпропетровського обласного суду від 26 вересня 1997 року за ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 142, ч.2 ст. 145, п.п «а», «г» ст. 93, ст.42 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді смертної кари - розстрілу, з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного суду України від 25.11.1997 вирок було залишено без змін. 30.05.2000 ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Дніпропетровського обласного суду від 26.09.1997 змінений та покарання у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

У вказаній справі наявний протокол о наданні обвинуваченому та його захиснику матеріалів справи (т.2 арк.кримінальної справи 126), відповідно до якого ОСОБА_7 разом з захисником ОСОБА_8 ознайомлювалися з матеріалами справи в двох томах. Ознайомлення почато 18.06.1997, закінчено 23.06.1997. З протоколу вбачається, що ОСОБА_7 під особистий підпис написав, що з матеріалами справи ознайомлений, заяв та клопотань немає.

Також, в матеріалах кримінальної справи №1-129/97 міститься супровідний лист ,з якого вбачається, що ОСОБА_7 Дніпровським апеляційним судом 29.04.2020 було направлено копії матеріалів кримінальної справи №1-129/97 у 3 (трьох) томах (т.3 арк.кримінальної справи 470). Згідно з розпискою ОСОБА_7 , останній 13.05.2020 отримав копії матеріалів кримінальної справи №1-129/97 у 3 (трьох) томах (т.3 арк.кримінальної справи 472).

В судовому засіданні засуджений пояснив, що ознайомився повністю з кримінальною справою в минулому році, після чого йому стало відому про зазначені відомості.

Відповідно до ч.1 ст.461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений з матеріалами кримінальної справи у передбачений законом спосіб, був ознайомлений з зібраними в ході досудового розслідування доказами, що у сукупності з наявною розпискою ОСОБА_7 , з якої вбачається, що 13.05.2020 він отримав копії матеріалів кримінальної справи №1-129/97 у 3 томах, свідчить про можливість дізнатися про обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не пізніше ніж 13.05.2020, що свідчить про порушення ним строків звернення із заявою передбачений ч.1 ст.461 КПК України.

Крім того суд звертає увагу, що посилання ОСОБА_7 на порушення його права на захист, недоведеність його вини показами свідків та письмовими доказами, всі ці обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні положень ч.2 ст.459 КПК України, а свідчить про його незгоду з оцінкою судом доказів та в цілому з ухваленим рішенням.

Таким чином, провівши належну перевірку обставин, викладених у заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, у строки передбачені ч.1 ст.461 КПК України, а ті доводи, що наводить засуджений та його захисник, фактично зводяться до незгоди з оцінкою судом доказів та в цілому з ухваленим рішенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що нововиявлених обставин, передбачених ч.2 ст.459 КПК України, які можуть стати підставою для скасування вироку Дніпропетровського обласного суду від 26 вересня 1997 року та ухвалення нового вироку не встановлено, тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 26, 459-464, 467 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Дніпропетровського обласного суду від 26 вересня 1997 року за нововиявленими обставинами відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3