ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1014/22 Справа № 216/5865/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
підозрюваного (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року про виправлення описки щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0001124 від 21 червня 2017 року було задоволено. Надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Постановлено, що ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; або відкликання ухвали прокурором.
Строк дії ухвали встановлено до 28 квітня 2021 року.
Рішення суду умотивовано тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України повністю підтверджується матеріалами досудового розслідування. Прокурором доведено, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, хоча участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року заяву прокурора ОСОБА_10 від 03.12.2020 року до суду про виправлення описки у резолютивній частині ухвали в частині посилання на строк обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 60 діб з моменту його затримання було задоволено. Виправлено описку у абзаці другому резолютивній частині ухвалі суду від 28.10.2020 у справі № 216/5865/17 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001124 від 21 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вважати правильним: «Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу, українця, громадянина України, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ».

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даними рішеннями суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року та та ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року про усунення описки, скасувати їх та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
В обгрунтування підстав для поновлення строку апелянт зазначає, що ані підозрюваному ОСОБА_8 , ані йому копії оскаржуваних ухвал не надсилалися та їм не було відомо про постановления судом цих ухвал, оскільки він та його підзахисний під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 участі не приймали.
Свої апеляційні вимоги захисник обгрунтовує посиланням на порушення права ОСОБА_8 на захист, з тих підстав, що слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 був зобов`язаний забезпечити участь захисника в судовому засіданні, що не було зроблено. Так само було порушено право на захист останнього і при постановленні 03.12.2020 року ухвали про виправлення описки, оскільки на адресу підозрюваного суд ніяких повідомлень не надсилав і у судове засідання захисника не
Вказує апелянт і на те, що в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу, погодженому прокурором, доказів належного вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру не надано і орган досудового розслідування такі повідомлення ОСОБА_8 не надсилав. Не доведено прокурором й обставини не вручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлєння місцезнаходження ОСОБА_8 і вжиття слідчим заходів для вручення повідомлення про підозру у встановлений законом спосіб. Доказів виклику (залучення) адвоката підозрюваного для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 та його допиту в якості підозрюваного суду не надано, хоча залучення підозрюваному адвоката засобами вторинної правової допомоги процесуальним законом покладено безпосередньо на орган досудового розслідування. Оскільки ОСОБА_8 інкримінується особливо тяжкий злочин, участь захисника була обов`язковою при врученні та оголошенні підозри згідно вимог ч. 1 ст. 52 КПК України, але захисник не був присутнім під час вручення підозри. Дані обставини свідчать про те, що слідчим не виконано вимог ч. 1 ст. 52 КПК України під час вручення письмового повідомлення про підозру в порядку ст. 278 КПК України, а тому, на думку захисту, підозра особі фактично вручена не була, а тому на момент розгляду даного клопотання ОСОБА_8 не мав статусу підозрюваного.
Також захисник зазначає, що суд повністю задовольнив клопотання слідчого в межах, яких його просили слідчий та прокурор і не застосовував положення ч. 6 ст. 193 КПК України, тобто, будь-якої описки не допустив, при цьому суд не міг вийти за межі клопотання та погіршити становище підозрюваного, обравши йому запобіжний захід без зазначення терміну дії такої ухвали. Погіршення становища, на думку прокурора, полягає в тому, що в разі спливу 60 днів моменту затримання підозрюваний підлягав би звільненню з-під варти в разі, якщо слідчий та прокурор не звернулися б до суду з клопотанням про продовження міри запобіжного заходу і слідчий суддя не постановив би відповідну ухвалу. Натомість, суд вийшов за межі клопотання слідчого і прокурора та погіршив становище підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, думки учасників судового провадження, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Вирішуючи питання про дотримання скаржником строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , а отже за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного скарження для останніх обчислюється з дня отримання ними копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить, тож, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про пропущення апелянтом строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду та вирішення питання про його поновлення.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.05.2017 приблизно о 19.00 годині, діючи з корисливих мотивів, керуючись виниклим у нього умислом, на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, під вигаданим приводом звернувся до ОСОБА_11 , з проханням надати у борг грошові кошти у сумі 50 000 тис. доларів США зі строком їх повернення до 25.05.2017, на що ОСОБА_11 дав свою згоду.
Реалізуючи свій злочинний намір, 23.05.2017 приблизно о 10.00 год., перебуваючи на автомобільній заправній станції «RLS», яка розташована за адресою: вул. Гетьманська, 39 у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів щодо незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 50 000 тис. доларів США (що за курсом НБУ на 23.05.2017 складає 1 317 095 грн. 85 коп.).
Після чого, ОСОБА_8 , отримавши грошові кошти, та не маючи наміру повертати їх ОСОБА_11 , 26.05.2017 виїхав за межі України, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди в особливо великому розмірі на загальну суму 1 317 095 грн. 85 коп., що в 1646 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Дії ОСОБА_8 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. Вказане питання розглядається після затримання особи, до якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.
Згідно з частиною 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як витікає з приписів ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не дотримані, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є такими, що заслуговують на увагу.
Так, з наданих матеріалів убачається, що в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу, погодженому прокурором, доказів належного вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру не надано і орган досудового розслідування такі повідомлення ОСОБА_8 не надсилав. Не доведено прокурором і обставин не вручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження ОСОБА_8 і вжиття слідчим заходів для вручення повідомлення про підозру у встановлений законом спосіб. Доказів виклику чи залучення адвоката підозрюваного для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 та його допиту в якості підозрюваного в матеріалах справи також немає, хоча залучення підозрюваному адвоката засобами вторинної правової допомоги процесуальним законом покладено безпосередньо на орган досудового розслідування.
Оскільки ОСОБА_8 інкримінується особливо тяжкий злочин, участь захисника була обов`язковою при врученні та оголошенні підозри згідно вимог ч. 1 ст. 52 КПК України, але захисник не був присутнім під час вручення підозри, що свідчить про не виконання слідчим вимог ч. 1 ст. 52 КПК України під час вручення письмового повідомлення про підозру в порядку ст. 278 КПК України.
Апеляційним переглядом встановлено, що 02 квітня 2018 року, старшим слідчим СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке погоджено прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 молодшим радником юстиції ОСОБА_13 , відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
06.04.2018 року повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 було вручено його колишній дружині - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та батьку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, на той час ОСОБА_8 не проживав спільно ані з колишньою дружиною, шлюб з якою був розірваний ще 29.12.2017 року на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, і остання вже не була членом його сім`ї, ані з батьком.
Частинами 1,2,3 ст. 277 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Разом з цим, під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження обставини належного вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень з огляду на те, що повідомлення про підозру може бути вручене в порядку, передбаченому Главою 11 КПК України, а тому підстав для застосування запобіжного заходу у слідчого судді не було.
Також апеляційний суд не знаходить підстав і для визнання обгрунтованим висновку слідчого судді стосовно доведеності органом досудового розслідування заявлених у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_8 , та вважає за необхідне зазначити, що вказані ризики на час розгляду клопотання слідчим суддею не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Слушними вважає апеляційний суд і доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі, стосовно порушення права ОСОБА_8 на захист як органом досудового розслідування, так і слідчим суддею під час судового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.2 ст.194 КПК, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що на час звернення до слідчого судді слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не довів обставини, які б безперечно виправдовували обмеження права ОСОБА_8 на свободу, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги сторони захисту є слушними та оскаржувану ухвалу слідчого судді не можна визнати законною і обгрунтованою.
Крім того, під час апеляційного розгляду було з`ясовано, що досудове розслідування кримінального провадження №0001124 від 21 червня 2017 року, у межах якого було постановлено оскаржувану ухвалу слідчого судді, закінчене, та передано з обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду.
Що ж стосується доводів апелянта з приводу незаконності постановленої слідчим суддею ухвали про виправлення описки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з вимогами, викладеними в частині 1 статті 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
При цьому, під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.
Очевидна арифметична помилка це помилка у вчиненні результату підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичним помилками, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому цією статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.
Отже, судом можуть бути усунуті помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення.
Як убачається з ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року, суд, постановивши внести виправлення в резолютивну частину Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка за результатами апеляційного розгляду скасовується судом апеляційної інстанції, всупереч вимогам ст. 370 КПК України вийшов за межі повноважень, наданих йому ст. 379 КПК України, оскільки виправив не описку, допущену при складанні ухвали, шляхом внесення уточнень, а вирішив питання по суті стосовно строку зазначеного судового рішення, що не передбачено кримінальним процесуальним законодавством України, а тому, на думку апеляційного суду, ухвала слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року про виправлення описки також не може вважатися законною і обґрунтованою та на підставі п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року про виправлення описки щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4