ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000391 від 17 липня 2020 року, на підставі обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, який проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не депутата, з вищою освітою, який має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, приватного підприємця, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,

за участі: сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

До Підволочиського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України, внесеному 17 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

01 липня 2022 року матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 17 липня 2020 року в частині обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, виділено в окреме провадження.

До суду надійшла угода про визнання винуватості від 23 червня 2022 року між обвинуваченим та прокурором, тому згідно з вимогами ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

Суд визнає доведним, що в 2020 році точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , вступив в злочинну змову із ОСОБА_6 , та ОСОБА_3 , та прийняли рішення про особисте збагачення, шляхом незаконного виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів особам схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_3 упродовж невстановленого слідством часу та обставин, незаконно виготовили та зберігали в АДРЕСА_2 , з метою збуту, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить канабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено «канабіс».

В подальшому, ОСОБА_3 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Наливайка в м. Тернопіль, 26.06.2021 року близько 17:30 год, маючи в наявності заздалегідь придбану подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить канабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено «канабіс», масою в перерахунку на суху речовину 2,760 грама, незаконно збули її ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), за що отримали від останнього грошові кошти в сумі 1200 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в 2020 році, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, незаконно виготовили та зберігали в АДРЕСА_2 , з метою збуту подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі, містить канабіноїди, зокрема тетрагідроканабінол, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено «канабіс».

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03.11.2021 року близько 08:50 год перебуваючи по вул. Новий Світ, неподалік будинку №35, в м. Тернополі, ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року, незаконно придбав у ОСОБА_6 зелену подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин коноплі і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабіс», яку почали зберігати з метою подальшого збуту у коричневій валізі, на другому поверсі гаражного приміщення, що за адресою: АДРЕСА_1 .

03.11.2021 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 28.10.2021 року за місцем проживання ОСОБА_3 у будинку та гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено коричневу валізу, всередині якої містилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин коноплі і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабіс», загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 233,171 грама, яку зберігали з метою подальшого збуту.

Згідно ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 та Списку №1, Таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, «канабіс», відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Тому ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

23 червня 2022 року прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , з участю захисника адвоката ОСОБА_8 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, зі змістом якої обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений і вона йому зрозуміла.

Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується:

1) беззастережно визнати свою вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення в судовому засіданні за ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000391;

2) викривати інших співучасників, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, шляхом надання на стадії судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000391 та в інших кримінальних провадженнях правдивих та повних показань за фактами вчинення: ОСОБА_5 незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах; незаконного виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах; незаконному придбанні, зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропної речовини; незаконному придбанні та придбанні обладнання призначеного для виготовлення психотропних речовин; в організації та утриманні місць для незаконного виготовлення психотропних речовин, у придбанні, та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; ОСОБА_6 незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах; незаконного виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що замовчування ним будь-якої інформації щодо вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень є порушенням угоди про визнання винуватості.

Сторони вважають, що для укладення угоди істотне значення мають наступні обставини, які характеризують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, та які необхідно врахувати при призначенні покарання ОСОБА_3 :

1)щире каяття ОСОБА_3 ;

2)зарахування в умовах воєнного стану за ініціативою обвинуваченого заставодавцем в інтересах ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 173670 грн, внесених в якості застави, на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних сил України;

3)відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_3 .

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, сторони прийшли до згоди, щодо можливості застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_3 покарання за вчинені ним злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України.

Cторони узгодили ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України основне покарання більш м`яке, ніж передбачено в санкції вказаної статті, а саме у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, без призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, а також сторони дійшли згоди щодо можливості звільнення ОСОБА_3 від відбування зазначеного вище покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст. 75 КК України з огляду на зарахування в умовах воєнного стану за ініціативою обвинуваченого заставодавцем в інтересах ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 173670 грн, внесених в якості застави, на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних сил України.

Сторони дійшли згоди щодо необхідності застосування в порядку, передбаченому ст. 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України, спеціальної конфіскації до грошових коштів ОСОБА_3 в сумі 1200 грн, одержаних ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які є доходами від нього та підлягають спеціальній конфіскації.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 12 КК України, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , передбачені ч. 2 ст. 307 КК України є тяжкими злочинами. Угоду укладено під час судового розгляду, узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_3 .

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

У п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року №13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст.75 КК України визначаються виключно судом.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін особисте зобов`язання.

У порядку, передбаченому ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України, необхідно застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів ОСОБА_3 в сумі 1200 грн, одержаних ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які є доходами від нього та підлягають спеціальній конфіскації.

Судові витрати за проведені у справі експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2022 року між прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю захисника адвоката ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 17 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни у виді особистого зобов`язання, визначивши кінцевий термін його дії 02 вересня 2022 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави:

- 686,48 грн (шістсот вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок) витрат за проведену у справі судову експертизу матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-21/6730-НЗПРАП від 28.09.2021;

- 686,48 грн (шістсот вісімдесят шість гривень сорок вісім копійок) витрат за проведену у справі судову експертизу матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/120-21/11375-НЗПРАП від 30.11.2021;

- 2402,68 грн (дві тисячі чотириста дві гривні шістдесят вісім копійок) витрат за проведену у справі судову комп`ютерно-технічну експертизу №СЕ-19/120-21/12219-КТ від 12.12.2021.

На підставі ст.ст. 96-2 КК України, ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів ОСОБА_3 в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, одержаних ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, які є доходами від нього.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Підволочиський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1