ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001872 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, громадянина України, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та йому призначене покарання у виді 1 року обмеження волі.

Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Вказує на те, що він не погоджується з вироком в частині покарання, оскільки вважає його надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Вважає, що суд не взяв до уваги тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та не врахував особу обвинуваченого і можливість його виправлення без відбування покарання в місцях обмеження волі.

Також вказує на те, що судом не у достатній мірі враховані пом`якшуючі обставини, зокрема визнання ним винуватості в повному обсязі, щире каяття та розуміння соціального приниження від суспільства і добровільне становлення на облік до Чернівецького наркологічного диспансеру 29.11.2021 року згідно ч.4 ст. 309 КК України, тому, на думку апелянта, такий вирок підлягає зміні.

Провадження№11-кп/822/150/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.1 ст.309 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Згідно з вироком, ОСОБА_7 13.11.2021 року близько 18 год. 30 хв. проходячи по вул. Чернігівській в м. Чернівці на землі знайшов,тим самим незаконно придбав згорток ,всередині якого знаходився зіп-пакет із психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном,масою 0,6210 г.,яку незаконно,без мети збуту зберігав для власного вживання до 18 год. 55 хв. 13.11.2021р,коли по вул. Чернігівській, 3 в м. Чернівці був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та добровільно видав психотропну речовину.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника ОСОБА_6 ,які підтримали апеляційну скаргу,доводи прокурора,яка вважала,що наявні підстави для зміни вироку та застосування ст.75 КК України, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувальний акт розглядався судом у спрощеному провадженні, а тому апеляційний суд не наводить доводів щодо правильності вироку в частині доведеності винуватості та правильності кваліфікації діяння.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання у кожному конкретному випадку повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд вказав,що враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Із викладених обставин та даних про особу обвинуваченого суд призначив обвинуваченому реальне покарання у виді обмеження волі.

Разом із тим, поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, неналежне врахування яких істотно вплинуло на правильність судового рішення в частині призначення покарання.

Вказавши, що враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд повною мірою не зважив, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України кримінальне правопорушення відноситься є кримінальним проступком.

Відповідно до обвинувального акту та сформульованого у вироку обвинувачення, яке суд вважав доведеним, предметом кримінального правопорушення є не наркотичний засіб,а психотропна речовина-амфетамін масою 0,6210 г ,яку ОСОБА_7 знайшов і який незаконно зберігав протягом незначного періоду для власного вживання без мети збуту.В подальшому, після того як був зупинений працівниками поліції, добровільно видав їм амфетамін.

Як вбачається із клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні та заяви обвинуваченого (т.2 а.с.9,10),а також змісту апеляційної скарги , ОСОБА_7 беззаперечно визнав свою вину у вчиненому,щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Фактичні обставини,за яких було скоєне кримінальне правопорушення та процесуальна поведінка обвинуваченого,яка свідчить про щирість каяття, істотно знижують ступінь фактичної тяжкості цього кримінального правопорушення, що судом належним чином не враховано.

Крім цього, за вимогами закону, суд, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Згідно довідки - характеристики, наданої ДОП СДОП відділу превенції ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області вбачається, що обвинувачений характеризується з позитивної сторони. Протягом року до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. З сусідами привітний та доброзичливий. Алкогольними напоями не зловживає. На індивідуально - профілактичних обліках у Національній поліції України не перебуває. (т.1 а.с.44).

Також встановлено, що ОСОБА_7 ,згідно вимоги УІАП ГУНП в Чернівецькій області, раніше не судимий (т.1 а.с.38-39). Дані про те,що він притягувався до адміністративної чи іншої відповідальності також відсутні.

Обвинувачений є громадянином України, одружений, має постійне зареєстроване місце проживання у м.Чернівці.

У провадженні судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які би обтяжували покарання, відсутні.

Викладені вище обставини залишились без належної оцінки суду першої інстанції, і це істотно вплинуло на правильність застосування закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведене у сукупності, зокрема те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, обставини його скоєння,добровільна видача працівникам поліції психотропної речовини,зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, одружений, має постійне місце проживання, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин та відсутність таких, що його обтяжують, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для застосування вимог ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме меті покарання, що встановлена ст.50 КК України, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, вирок районного суду необхідно змінити з підстав, що передбачені ст.ст.407,409,413,414 КПК України, оскільки внаслідок незастосування закону про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню (ст.75 КК України) судом призначене покарання, яке є явно несправедливим внаслідок суворості.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,413,414,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 07 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України змінити в частині призначення покарання.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 1(одного) року обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном на 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу із питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3