Справа № 168/25/22 Провадження №11-кп/802/632/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК УкраїниДоповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 03 листопада 2021 року та № 0000008 від 12 січня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 07 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, засудженого 08 вересня 2021 року вироком Старовижівського районного суду Волинської області до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України (вирок набрав законної сили 26 травня 2022 року), засуджено:
- за частиною 1 статті 309 КК України відповідно до частини 1 статті 70 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі частини 1 статті 71, частини 1 статті 72 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднано невідбутну частину покарання за вироком від 08 вересня 2021 року Старовижівського районного суду Волинської області, яким ОСОБА_7 засуджений до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України та остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період його перебування під вартою з 28 липня 2020 року по 25 вересня 2020 року включно за вироком від 08 вересня 2021 року Старовижівського районного суду Волинської області.
Вироком суду вирішено долю речових доказів та арештованого майна.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 , перший раз у червні - початку серпня 2021 року у денну пору доби (точна дата та час судовим слідством не встановлена), перебуваючи в лісовому масиві неподалік в с.Сереховичі Ковельського району Волинської області, побачив сиро ростучі рослини коноплі.
Після чого діючи умисно, усвідомлюючи, що вказана рослина є нарковмісною, порушив правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам статті 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів,психотропних речовин,їх аналогів і прекурсорів», статтей 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, та в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади (таблиця №2 «Невеликі,великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року, постанови КМУ №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів,психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів.
В подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, без мети збуту, для власного споживання зірвав рослини коноплі, здійснивши таким чином їх придбання, та переніс ці рослини до власного господарства за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . Після чого їх висушив та заніс у свій житловий будинок, де положив в пакет у спальній кімнаті та зберігав до моменту їх виявлення та вилучення працівниками правоохоронного органу, а саме до 02 листопада 2021 року.
Згідно висновку від 26 листопада 2021 року судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин,їх аналогів та прекурсорів, виявлена та вилучена у ОСОБА_7 речовина рослинного походження являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 48,5023 грам та відноситься до наркотичних речовин, обіг яких обмежено. А ОСОБА_7 його незаконно придбав та зберігав по місцю свого проживання без мети збуту.
Окрім того судом встановлено, що ОСОБА_7 другий раз у кінці серпня 2021 року, перебуваючи у 15-му кварталі лісу Буцинського лісництва ДП «Старовижівське лісництво», неподалік с.Сереховичі Ковельського району Волинської області у денну пору доби (точна дата та час, місце судовим слідством не встановлена), побачив сиро ростучі рослини коноплі.
Після чого діючи умисно, усвідомлюючи, що вказана рослина є нарковмісною, порушив правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам статті 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів,психотропних речовин,їх аналогів і прекурсорів», статтей 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, та в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади (таблиця №2 «Невеликі,великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року, постанови КМУ №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів,психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів.
В подальшому ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, без мети збуту, для власного споживання зірвав рослини коноплі, здійснивши таким чином їх придбання, та переніс ці рослини до власного господарства за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . Після чого їх висушив та заніс у свій житловий будинок, де положив у поліетиленовий пакет. Зберігав його у пластиковій коробці на столі у кухні до моменту виявлення та вилучення працівниками правоохоронних органів, а саме до 12 січня 2022 року.
Згідно висновку від 17 січня 2022 року судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, виявлена та вилучена у ОСОБА_7 речовина рослинного походження являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 33,7028 грам та відноситься до наркотичних речовин, обіг яких обмежено. А ОСОБА_7 його незаконно придбав та зберігав по місцю свого проживання без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 за свої умисні дії (два рази), що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту підлягає кримінальній відповідальності за частиною 1 статті 309 КК України.
Також судом встановлено, що ОСОБА_7 в період часу з 20.00 год. 26 листопада до 09.00 год. 27 листопада 2021 року (більш точного часу під час судового слідства не встановлено), переслідуючи корисливий мотив та мету заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив вхідну хвіртку та проник за огороджену територію домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого через відчинені вхідні двері проник у приміщення гаража, розташованого на території вказаного домогосподарства. Звідки таємно викрав:
1) ножівку (ручну пилку) по дереву із ручкою чорно-білого кольору, вартістю 216,33 гривень;
2) електричний кабель із електричною білою вилкою на одному кінці, на іншому слід перекушування кабелю із пластмасовою чорною розеткою, що прикріплена до круглої пластмасової пластини жовтого кольору. Вказані речі являлись електричним подовжувачем, однак були пошкоджені (перерізані) ОСОБА_7 , вартістю 106,57 гривень;
3) металевий ящик, вартістю 416,67 гривень, жовтого кольору, в середині якого виявлено металеві речі інструменти, а саме:
- 25 металевих ріжкових ключів із наступними маркувальними позначеннями (розмірами між різками) з одного та з іншого боку: 1) 24 * 27; 2) 24 * 22; 3) 10 * 8; 4) 10 * 12; 5) без номеру * пошкоджений; 6) 10 * 12; 7) 13 * 11; 8) 10 * 12; 9) 14 * 12; 10) 24 * 22; 11) 14 * 17; 12) 14 * 12; 13) 30 * 27; 14) 14 * 12; 15) 10 * 12; 16) 19 * 17; 17) 17 * 19, 18) 22 * 24; 19) без номеру * без номеру; 20) 22 * 24; 21) 30 * 27; 22) 17 * 17; 23) 22 * 25; 24) 13 * 11; 25) 12 * 14., вартістю 573,00 гривень;
- 2 металеві накидні ключі із маркуванням (розмірами): 1) 17 * 13; 2) 8 * 8; 3) 14 з однієї сторони, вартістю 98,34 гривень;
- 2 розвідні ключі із маркуванням: 1) 30; 2) 36; 3) газовий (переставні кліщі), вартістю 525,00 гривень;
- 2 напильники (напилок) із дерев`яними ручками, а також 5 стержневих напилкових брусів, вартістю 186,10 гривень;
- викрутки в кількості 2 шт., одна із дерев`яною інша з пластмасою ручками, вартістю 60,00 гривень;
- металеві шестигранники в кількості 2 штук, маркуванням 12 та 8, вартістю 105,00 гривень;
- металеве зубило, вартістю 31,67 гривень;
- металевий плашкотримач;
- торцева головка на 27 мм., вартістю 28,33 гривень;
- велосипедні (комбіновані) ключі в кількості 6 штук, вартістю 76,26 гривень;
- 3 торцеві ключі із маркуванням (розмірами): 1) 13 * 11; 2) 13 * 11; 3) 14 * 12,вартістю 123,33 гривень;
- інші металеві пошкоджені деталі(брухт), вагою 1 кг, вартістю 7,07 гривень.
Чим ОСОБА_7 завдав потерпілій (вдові) ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 2553.77 гривень.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості (п.п.3,4 ч.1, ч.2 ст.409, ст.414 КПК України). Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачені: ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання згідно вироку Старовижівского районного суду віл 08 вересня 2021 року за ч.2 ст. 307 КК України і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна. З мотивувальної та резолютивної частини вироку виключити посилання на застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7 . З резолютивної частини вироку виключити посилання щодо зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання періоду його перебування під вартою з 28 липня 2020 по 25 вересня 2020 включно за вироком Старовижівського районного суду від 08 вересня 2021 року.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав; думку обвинуваченого, який визнав апеляційну скаргу прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 в суді першої інстанції визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні і фактичних обставин скоєних ним злочинів не оспорював. Також не оспорювались ці обставини іншими учасниками судового розгляду.
А тому відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, які викладені в формулюванні обвинувачення, а також щодо кваліфікації його дій, оскільки питання про це в апеляційній скарзі не порушується.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до положень ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З огляду на викладене, зі змісту положень ст.ст.70, 71 КК України вбачається, що якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70 КК України, так і ст.71 КК України, а саме: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Відповідно до ч.3 ст.4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з судовою практикою Касаційного кримінального суду у справі №220/1260/20, завершення триваючого злочину це день його припинення за волею або всупереч волі винного, у тому числі, викриття особи в скоєнні злочину.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, являється триваючими кримінальним правопорушенням.
Тобто, незаконне зберігання ОСОБА_7 наркотичновмісних речовин (канабісу) вважається закінченим кримінальним правопорушенням не з моменту їх придбання (відшукання), а з моменту їх виявлення та вилучення (в даному випадку проти волі останнього) працівниками поліції, а саме 12 січня 2022 року та 02 листопада 2021 року.
Так ОСОБА_7 визнано винуватим у зберіганні в період з червня - початку серпня 2021 року до 02 листопада 2021 року наркотичного засобу (канабісу), незаконному зберіганні в період з серпня 2021 року по 12 січня 2022 року наркотичного засобу (канабісу) та у крадіжці з проникненням, вчиненій в період часу з 20 год. 26 листопада 2021 року по 09 год. 27 листопада2021 року
Поряд з цим встановлено, що ОСОБА_7 вироком Старовижівського районного суду від 08 вересня 2021 року засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна.
Враховуючи зазначене, місцевий суд безпідставно при призначенні покарання ОСОБА_7 застосував положення ч.4 ст. 70 КК України, оскільки кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст. 309 КК України в даному випадку будуть закінченими з моменту їх виявлення працівниками правоохоронного органу, тобто 02 листопада 2021 року та 12 січня 2022 року відповідно, у зв`язку з чим посилання на застосування ч. 4 ст. 70 КК України підлягає виключенню з мотивувальної та резолютивної частини вироку.
Крім того є підставними доводи прокурора, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки безпідставно застосовано при призначенні покарання за вказаним кримінальним правопорушенням положення ч. 1 ст. 70 КК України
Натомість суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 3 ст. 185 КК України, покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України не застосував та не призначив покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.
Крім того, при призначенні покарання за сукупністю вироків безпідставно застосував положення ч. 1 ст. 72 КК України.
Також, вказаним вище вироком зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання період його перебування під вартою з 28 липня 2020 року по 25 вересня 2020 року включно за вироком Старовижівського районного суду 08 вересня 2021 року.
Згідно положеннями КК України та висновків Верховного Суду попереднє ув`язнення зараховується до строку покарання відповідно до положень ст. 72 КК України лише в межах того провадження, де мало місце таке попереднє ув`язнення.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовуються щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою саме у даному кримінальному провадженні не застосовувався, а застосований даний запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у іншому кримінальному провадженні. Таким чином, суд першої інстанції у оскаржуваному вироку безпідставно застосував положення ч.5 ст.72 КК України та у строк покарання ОСОБА_7 зарахував час його перебування в установі попереднього ув`язнення з 28 липня 2020 року по 25 вересня 2020 року включно за вироком від 08 вересня 2021 року Старовижівського районного суду Волинської області по день набрання даним вироком законної сили, що вказує про неправильне застосування ст.72 КК України.
Враховуючи вищевикладене, з підстав наведених у ст.409 КПК України, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 за доводами прокурора, вказаними у апеляційній скарзі, підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.
Відповідно до положень ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
До обставин, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відносить щире його каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
До обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, у відповідності з ст.65 КК України апеляційний суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини їх вчинення та особу обвинуваченого, який вчинив кримінальні правопорушення, що відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого, посередньо характеризується за місцем проживання, засуджений 08 вересня 2021 року вироком Старовижівського районного суду Волинської області до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України (вирок набрав законної сили 26 травня 2022 року), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, позицію потерпілої ОСОБА_8 про призначення покарання за законом, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкцій ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, а остаточне на підставі ст.70, 71КК України у виді позбавлення волі.
Таке покарання на думку колегії суддів буде справедливим та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення інших злочинів.
Підстав для призначення обвинуваченими більш суворої міри покарання з мотивів наведених в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,-
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Старовижівського районного суду Волинської області від 07 червня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки;
за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання згідно вироку Старовижівского районного суду віл 08 вересня 2021 року за ч.2 ст. 307 КК України і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією майна.
З мотивувальної та резолютивної частини вироку виключити посилання на застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання ОСОБА_7
З резолютивної частини вироку виключити посилання щодо зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання період його перебування під вартою з 28 липня 2020 року по 25 вересня2020 року включно за вироком Старовижівського районного суду від 08 вересня 2021 року.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 за даним вироком рахувати з 23 серпня 2022 року.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді