В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

23 червня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 червня 2022 року за номером 0000667, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Капустянка Савранського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, інструктора з водіння роти МТЗ військової академії міста Одеси у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_5 , не пізніше 19 квітня 2022 року, більш точний час не встановлено, знаходячись на території Військової академії у мсті Одесі, за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога 10, взяв у товариша по службі молодшого сержанта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 осколкову гранату РГД-5, та запал УЗГРМ до неї, усвідомлюючи, що вищевказана граната є вибуховим пристроєм, тим самим придбавши вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи далі свої злочинні дії, того ж дня, ОСОБА_5 , незаконно придбану осколкову гранату РГД-5, та запал УЗГРМ до неї, яка є вибуховим пристроєм, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на території Військової академії у місті Одесі, де почав їх незаконно зберігати.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому злочині, 17 червня 2022 року, між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 на стадії судового провадження (підготовчого судового засіданні) укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_5 зобов`язався: беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення. Також сторони угоди, домовились про міру покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та перейшли до іншого, більш м`якого виду основного покарання у вигляді штрафу у розмірі 1800 (однієї тисячі вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30600 гривень.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що дійсно укладав угоду з прокурором про визнання винуватості.
В судовому засіданні, судом також встановлено, що обвинувачений повністю розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та він має відповідні права передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, узгоджений вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд під час підготовчого судового засідання переконався, що укладена угода обвинуваченим та прокурором є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України класифікується як тяжкий злочин. Обвинувачений повністю визнав свою вину у інкримінованому злочині. Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали укладену угоду та просять суд її затвердити. Прокурор також просив затвердити угоду.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що прокурором та обвинуваченим дотримані вимоги ст. ст. 469, 472 КПК України щодо підстав для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Будь яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.
Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 має середньо-спеціальну освіту, має постійне місце мешкання, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , має статус учасника бойових дій, командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 був нагороджений подякою, раніше не судимий до адміністративної відповідальності не притягувався.
Поведінка обвинуваченого в судовому засіданні, його відповіді на питання головуючого, а також щирі пояснення за фактичними обставинами правопорушення, свідчать про правильність дій прокурора, щодо укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_8 оскільки на думку суду він не є тією особою, до якої потрібно застосувати всі можливі суворі та необхідні заходи примусу держави, оскільки на думку суду він не схильний до системного вчинення правопорушень.
З урахуванням викладених обставин, відсутність обставин які обтяжують покарання та наявність декількох обставин які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи угоду про визнання винуватості, суд відповідно до ст. 69 КК України, вважає за можливе і необхідне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі як домовились сторони кримінального провадження 1800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30600 гривень.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Підстав для відмови в угоді та призначення більш суворого покарання, суд не находить.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне не обирати, оскільки особистість обвинуваченого свідчить про відсутність будь-якої необхідності у застосуванні будь-якого запобіжного заходу. Окрім того, прокурор не ставив на розгляд суду питання щодо запобіжного заходу.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись вимогами ст. ст. 370, 373, 374, 472-475 КПК України, - суд

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Затвердити угоду від 17 червня 2022 року про визнання винуватості укладену між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, у вигляді штрафу у розмірі 1800 (однієї тисячі вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30600 гривень.
До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.

Суддя ОСОБА_1