Справа № 163/1119/22
Провадження № 1-кп/163/149/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000136 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Горяйнове Обоянського району Курської області Російської Федерації, що зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вищої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України у військовий час, з метою незаконного перетину державного кордону України за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні довідки військово-лікарської комісії, довідки про непридатність до військової служби, в червні 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , через месенджер «Телеграм» звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою домовився про виготовлення довідки військово-лікарської комісії та довідки про непридатність до військової служби за грошову винагороду.
При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказані довідки будуть підробленими, вчинив пособництво в цьому, а саме за допомогою свого мобільного телефону надав номер паспорта громадянина України для серії НОМЕР_1 , виданого Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 18.01.2000 із своїми анкетними даними та власну фотокартку, для внесення відомостей у довідку військово-лікарської комісії, довідку про непридатність до військової служби, які надають право перетнути державний кордон України.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані ОСОБА_4 , за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблену довідку військово-лікарської комісії №9/8123 від 24.06.2022 на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеїла фотокартку останнього та внесла недостовірні відомості про те, що він не придатний до військової служби, яку завірив відтисками печатки та штампу « ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 », а також штампу «Лікар ОСОБА_6 », підробивши підпис голови ВЛК та секретаря вказаної установи. Крім того, виготовила довідку №4/100 від 02.02.2005, видану ОСОБА_4 про те, що він визнаний непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та не підлягає призову на військову службу, яку завірила кутовим штампом та відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_3 , код НОМЕР_3 », підробивши підпис начальника вказаної установи, після чого передала вищевказані документи шляхом направлення через відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , які Звягінцев отримав у відділенні №78 Нової пошти м.Харків.
В подальшому ОСОБА_4 здійснив розрахунок за вказані документи у сумі 1000 доларів США з невстановленою досудовим розслідуванням особою під час особистої зустрічі неподалік будинку АДРЕСА_2 .
Вищевказані дії надали можливість використання таких документів як офіційних, тобто таких, які мають усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та які надають особі, котра є особою призовного віку та не має права перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, здійснити незаконний перетин державного кордону на виїзд з України.
Крім того, ОСОБА_4 29 червня 2022 року під час проходження прикордонного контролю в МАПП "Ягодин" Волинської митниці, що в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" як підставу перетину кордону надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи довідку військово-лікарської комісії №9/8123 від 24.06.2022 та довідку №4/100 від 02.02.2005 на своє ім`я, яке відповідними установами не видавались та не посвідчувались.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.
Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим узгоджено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.
Під час розгляду питання про затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до категорії проступку за ч.4 ст.358 КК України, та нетяжкого злочину за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам. Згідно положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.
Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, яке не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень.
Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Отже, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.65 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор вважала за необхідне затвердити угоду.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд
у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 22.07.2022 у кримінальному провадженні № 0000136 від 29.06.2021, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:
-за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 36 копійок судових витрат на проведення судової технічної експертизи.

Речові докази: довідку №4/100 від 02.02.2005 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_5 , та довідку військово-лікарської комісії, видану 24.06.2022, - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000136.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:суддя ОСОБА_1