Справа № 372/962/22
Провадження 1-кп-196/22
ухвала

21 квітня 2022 року Суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 372/962/22 (1-кп-196/21) за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, провадження № 1-кп-196/22 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, надійшло головуючій судді ОСОБА_1 .
Під час дослідження матеріалів вказаного кримінального провадження в обсязі, які надійшли до суду, зокрема обвинувального акту із додатками до нього, встановлено, що захисник обвинуваченої ОСОБА_2 ОСОБА_3 є членом сім`ї помічника судді ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , зокрема чоловіком.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
Згідно ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).
Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки самої судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).
Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству, і насамперед сторонам у процесі (п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року за заявою № 4785/05).
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого З`їздом суддів України від 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.
Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Згідно з п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.
Аргументи цієї заяви зводяться до наявності можливих сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді, оскільки захисник обвинуваченої ОСОБА_2 ОСОБА_3 є членом сім`ї помічника ОСОБА_4 , яка за наказом продовжує в даний час перебувати на цій посаді, що може викликати в сторін кримінального провадження недовіру до судді, а також тлумачитися як упереджене ставлення до однієї із сторін у справі.
З огляду на викладене, виходячи з обставин, якими суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву про самовідвід, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді, а також з метою забезпечення умов, за яких у будь-кого із сторін не виникло б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про те, що заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід слід задовольнити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.31, 35, 75, 80, 81, 82, 107, 372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 від 20 квітня 2022 року про самовідвід у кримінальній справі № 372/962/22 (провадження № 1-кп-196/22) за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.
Відвести суддю Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 від участі у розгляді кримінальної справи № 372/962/22 (провадження № 1-кп-196/22) за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Передати кримінальне провадження № 1-кп-196/22 для повторного розподілу між суддями Обухівського районного суду Київської області.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1