Справа № 369/5287/22
Провадження №1-кс/369/901/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2022 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 0000351 від 19.11.2015 року про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження № 0000351 від 19.11.2015 року про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні прокурор зазначив, що 18.11.2015 року, близько 21 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Рендж Ровер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху прилеглою територію між супермаркетами «Ашан» та «Ельдорадо» за адресою вул. Велика Кільцева, 4. В межах с. Петропавлівська Борщагівка, що в Бучанському районі Київської області, в напрямку до виїзду з прилеглої території до проїзної частини вулиці Велика Кільцева в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, згідно з яким «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» рухаючись в напрямку до виїзних воріт з території супермаркету, маючи змогу заздалегідь виявити перешкоду для руху, яку йому становив пішохід ОСОБА_6 , який рухався по території в бік металевих воріт що на виїзді до вул. Велика Кільцева, попутно відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_6 07.09.2021 року у відповідності до вимог п.п. 1,3 ч.1 ст. 276, ч.3 ст.278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тбілісі республіки Грузія було оголошено про підозру у вчиненні даного злочину та останнього було оголошено в розшук.

Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 19.11.2015 року; схемою до протоколу ОМП; протоколом огляду транспортних засобів від 19.11.2015 року; показаннями потерпілої ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №19/6-01/320; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №19/6-01/3362, речовими доказами у кримінальному провадженні, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2016 року, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 8 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_7 являється громадянином Республіки Грузія, на території України не має постійного місця проживання, ніде не працює і не навчається, на момент скоєння ДТП перебував на території України у зв`язку із наявністю посвідки на постійне проживання.

На даний час місце находження ОСОБА_7 не відоме таким чином останній переховується від органу досудового розслідування, не з`являється за викликами слідчого, що унеможливлює проведення подальшого повного, всебічного і неупередженого розслідування, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбаченні п.п. 1,3,4,5, ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, прокурор просив надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити його у повному обсязі.
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 176, 177 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 188 К ПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, за вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання (ч. 2). Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора (ч. 3).
Відповідно до ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Судом встановлено, що слідчим відділом Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 19.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

До клопотання додано копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, складену відносно ОСОБА_5 .

В той же час, слідчому судді не надано будь-яких підтверджень, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_5 у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, або ж відносно того, що повідомлення про підозру не вручено підозрюваному внаслідок не встановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, матеріалами клопотання не підтверджено, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного.
Також з матеріалів клопотання, а саме витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження за №0000351 від 19.11.2015 року 10.09.2016 року закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України
Враховуючи, що чинним процесуальним законодавством передбачено, що запобіжні заходи можуть застосовуватись лише щодо підозрюваного або обвинуваченого, а ОСОБА_5 не має такого статусу в межах кримінального провадження №0000351, слідчий суддя прийшов до переконання про відмову у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 188, 189, 190, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № 0000351 від 19.11.2015 року про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1