Номер провадження: 11-кп/813/1056/22
Справа № 521/73/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
особи стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2022 року у кримінальному провадженні №0001666, внесеному до ЄРДР 23.11.2021 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001666, внесеному до ЄРДР 23.11.2021 відносно ОСОБА_8 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та застосовано до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом Дніпровська Філія «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України»).

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на висновок судово-психіатричного експерта №683 від 09.12.2021 року, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, страждав на хронічне психологічне захворювання у вигляді «Шизотипового розладу, стан декомпенасації у вигляді параноїдного синдрому (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F21» за міжнародною класифікацією хвороб 10) внаслідок чого він не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними та рекомендовано застосування, відносно нього, примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із загальним наглядом

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не оспорюючи доведеність вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, у стані неосудності, правильності кваліфікації його дій, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що суд першої інстанції вийшовши за свої повноваження, у порушення вимог ст. 94 КК України, ст. 513 КПК України та Пленуму Верховного суду України від 03.06.20005 №7, зазначив конкретний лікувальний заклад до якого необхідно помістити ОСОБА_8 на примусове лікування.
Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою виключити із резолютивної частини посилання на поміщення ОСОБА_8 до Дніпровської Філії «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України».

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_11 , який підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі, ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У своїй апеляційній скарзі заступник керівника не оспорює доведеність вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечних діянь у стані неосудності та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 259 КК України, у зв`язку з чим апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу у цій частині.
За результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального-процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню.
Так, згідно ч. 1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Статтею 94 КК У країни передбачені види примусових заходів медичного характеру, які можуть бути застосовані до особи.
У п. 14, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснено, що ухвала у справі про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам кримінально-процесуального закону, і крім вирішення питань, передбачених ст. 420 КПК України, містити в собі як формулювання суспільно небезпечного діяння, визнаного судом установленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.
Визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. При цьому в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно- зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, у стані неосудності, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи від 25.01.2022 №40, та необхідності застосування до останнього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Однак, у порушення вищезазначених вимог закону, суд зазначив в мотивувальній та резолютивній частинах рішення відомості про конкретний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги до якого потрібно госпіталізувати ОСОБА_8 для примусового лікування.
За таких обставин колегія суддів вважає, що визначення конкретного психіатричного закладу до якого слід госпіталізувати неосудну особу не відноситься до компетенції суду першої інстанції, а тому підлягає виключенню з мотивувальної та резолютивної частин оскарженої ухвали.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, серед іншого, є незастосування закону, який підлягає застосуванню.
Аналізуючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала суду першої інстанції зміні. При цьому зазначена зміна ухвали суду першої інстанції жодним чином не погіршує правового становища ОСОБА_8 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2022 року, якою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із загальним наглядом, - змінити.
Виключити із мотивувальної та резолютивної частин ухвали назву медичного закладу в якому ОСОБА_8 має проходили примусове лікування, а саме: Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», що розташований за адресою: місто Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84.
Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4