Справа № 158/353/21 Провадження №11-кп/802/133/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кадище Ківерцівського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працює, розлучений, раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту фактичного затримання 21 січня 2021 року.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання термін перебування його під вартою з 24 по 25 жовтня 2020 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до вступу вироку у законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, завданої злочином - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 14 331 грн. 20 коп. у відшкодування майнової шкоди та 200 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 200 000 гривень моральної шкоди.
Вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.
В С Т А Н О В И В
Згідно із вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 23 жовтня 2020 року близько 22 години 20 хвилин, у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Форд Транзит» д.н.з. « НОМЕР_1 », рухаючись зі сторони центру смт. Цумань Ківерцівського району Волинської області, в напрямку до дороги сполученням Устилуг-Луцьк-Рівне, поблизу будинку № 7, що на вул. Васильєва смт. Цумань Ківерцівського району Волинської області, неуважно стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, на заокругленні проїзної частини дороги не впорався з керуванням автомобіля та виїхав на правий по напрямку руху транспортного засобу бордюрний камінь та праве узбіччя, де зіткнувся з електроопорою і перекинувся.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Форд Транзит» д.н.з. « НОМЕР_1 » ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Причиною його смерті є закрита хребетно-спинномозкова травма як наслідок переднього ковзного переломовивиху другого шийного хребця із забоєм-здавленням спинного мозку.
В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п. 2.3 «б» - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…; 12.1 ПДР - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Не погоджуючись із вказаним вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 у поданій апеляційній скарзі вважає вирок незаконним через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування матеріального та процесуального закону. Вказує про відсутність у рішенні суду вказівки про спосіб отримання тілесних ушкоджень, механізму ДТП, а також беззаперечних доказів причинно-наслідкового зв`язку між пригодою та наслідками, що настали, у тому числі, з урахуванням того, що обвинувачений за кермом транспортного засобу не перебував. Зазначає, що у показаннях свідків наявні протиріччя та неузгодженості, що не були усунуті судом. Висновки експертів вважає сумнівними, оскільки такі складені без урахування первинних вихідних даних. Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України скасувати та ухвалити новий виправдувальний вирок.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, прокурора та представника потерпілих, які її заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, зроблений із дотриманням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, які було ретельно досліджено і перевірено під час судового розгляду.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, будучи допитаним в суді першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у вчиненому не визнав та показав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак за кермом автомобіля був потерпілий ОСОБА_12 , а не він. Водночас, дати логічних пояснень яким чином зміг вибратись із автомобіля, перебуваючи на сидінні пасажира, не зміг.
Апеляційний суд погоджується із критичною оцінкою його показань місцевим судом, як таких, що не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються сукупністю інших наявних у провадженні належних та допустимих доказів, які обґрунтовано взяті до уваги судом.
Визнаючи ОСОБА_8 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд підставно врахував показання свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які будучи допитані в суді під присягою, однаково ствердно показали, що хоча обвинувачений і перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак сів за кермо автомобіля, потерпілий поруч на сидіння пасажира. Після зіткнення, загиблий лежав на стороні пасажира, з-під низу автомобіля виглядала його рука. Обвинуваченого безпосередньо бачили за кермом за декілька хвилин до пригоди.
Такі їх показання не лише узгоджуються між собою, а і з сукупністю інших належних та допустимих доказів, які «поза розумним сумнівом» підтверджують факт перебування за кермом автомобіля саме обвинуваченого, а не потерпілого, зокрема: даними протоколу огляду місця події від 24 жовтня 2020 року з фототаблицею до нього; протоколу огляду предметів від 9 листопада 2020 року з фототаблицями до нього; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1096 від 24 жовтня 2020 року; довідкою КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради від 28 жовтня 2020 року за № 5722/1-7, а також висновками експертів, наявних у матеріалах провадження, які безпосередньо досліджувались судом.
Висновком експерта № 561 від 27 листопада 2020 року установлено, що на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобіля марки «Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані. При огляді цього ж автомобіля виявлено непрацездатності ходової частини та системи рульового керування, які виникли під час ДТП.
За результатами проведення судово-медичної експертизи № 462 від 30 листопада 2020 року у потерпілого ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження: множинні синці, забійно рвані рани та садна тіла, передній ковзний переломовивих другого шийного хребця з ушкодженням спинного мозку, забій здавлення спинного мозку. Даний комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути за обставин випадку, вказаного у постанові, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення і як ставшими безпосередньою причиною смерті. Вказаний передній ковзний переломовивих другого шийного хребця з ушкодженням спинного мозку став наслідком хлистоподібного механізму внаслідок різкого інерційного зміщення потерпілого в салоні авто та контакту ділянкою чола об внутрішні деталі салону. Яких небудь видоспеціфічних тілесних ушкоджень, котрі б свідчили про перебування потерпілого за кермом на момент дорожньо транспортної пригоди, виявлено не було.
Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 5 від 8 лютого 2021 року установлено, що на момент дорожньо транспортної пригоди, котра мала місце 23 жовтня 2020 року, за кермом автомобіля «Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 , найбільш вірогідно, перебував ОСОБА_8 .
За результатами судової молекулярно генетичної експертизи № 278 від 9 лютого 2021 року, на подушці безпеки з керма автомобіля марки «Ford Tranzit» д.н.з. НОМЕР_1 наявні два біологічні зразки крові, що походить від ОСОБА_8 , один як від ОСОБА_8 , так і ОСОБА_12 .
Зазначений висновок у суді підтримала і експерт ОСОБА_17 , додатково роз`яснила, що з п`яти змивів з подушки безпеки з керма транспортного засобу у трьох із них є біологічний матеріал обвинуваченого, в двох із яких виключно його.
Відтак висновки експертів, які є науково обґрунтованими, складені у тому числі на підставі вихідних даних, зібраних та переданих у їх розпорядження у належний процесуальний спосіб стороною обвинувачення, тому обґрунтовано взяті до уваги судом.
У цих же висновках, на думку апеляційного суду, міститься достатній обсяг відомостей щодо технічного стану транспортного засобу на момент пригоди, водій якого обвинувачений ОСОБА_8 , не стежив уважно за дорожньою обстановкою, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, на заокругленні проїзної частини дороги не впорався із керуванням автомобіля, технічних несправностей якого, у тому числі гальмівної системи, виявлено не було, виїхав на правий по напрямку руху транспортного засобу бордюрний камінь та праве узбіччя, де і зіткнувся з електроопором та перекинувся; способу отримання тілесних ушкоджень потерпілим, їх причинно наслідкового зв`язку, а також смерті останнього.
Дійшовши законного та обгрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд вирішив пред`явлений ними цивільний позов про відшкодування спричиненої їм унаслідок кримінального правопорушення моральної шкоди, керуючись положеннями статей 127 - 129 КПК України, у повній відповідності із вимогами ст. 1167 ЦК України.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: