ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/486/22 Номер провадження 11-кп/814/1034/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
особи, стосовно якої розглядається питання - ОСОБА_8
лікаря ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_8 , на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» ОСОБА_11 про зміну примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, адвокат ОСОБА_10 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2022 та задовольнити заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» ОСОБА_11 про зміну примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним типом нагляду на амбулаторну примусову психіатричну допомогу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвалючи рішення суд першої інстанції вказав: «законний представник-брат особи, щодо якої розглядається питання, у судове засідання не з`явився та особисто не підтвердив, що забезпечить лікування свого брата ОСОБА_8 та буде в змозі контролювати прийом ним ліків, відвідування лікаря, тощо.»

Звертає увагу, що законний представник ОСОБА_8 - його брат, ОСОБА_12 , у разі зміни примусових заходів медичного характеру на амбулаторне лікування приїде до м.Харкова та забере його додому і буде постійно його супроводжувати.

Заслухавши доповідача, особу, щодо якої застосовуються заходи медичного характеру, та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, представника медичного закладу, яка не підтримала заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» ОСОБА_11 , думку прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Згідно зі ст. 19 наведеного Закону, примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 3 червня 2005 року № 7 за змістом ст. 95 КК України, ст.19 Закону «Пропсихіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

З наведеного вбачається, що для зміни виду примусового заходу медичного характеру на м`якший (у даному випадку надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку) необхідне таке покращення психічного стану особи, при якому вона не становитиме очевидної небезпеки для себе або інших осіб.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався, та, розглянувши заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» ОСОБА_11 про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 , обґрунтовано відмовив у її задоволенні.

Так, згідно з матеріалами провадженя, ОСОБА_8 14.03.2020 року вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України (вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство, вчинене щодо неповнолітньої особи).

Ухвалою від 22.03.2021 Дзержинського районного суду м.Харкова призначено ОСОБА_8 та проведено амбулаторну судово психіатричну експертизу Харківською обласною клінічною психіатричною лікарнею №3. В результаті проведеної експертизи комісія дійшла висновку, що ОСОБА_8 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до медичного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_8 був госпіталізований 22 грудня 2020 року до КНП ХМР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року у справі №638/5780/20 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу».

11 січня 2022 року ОСОБА_8 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР «ОКПЛ № 3» у складі голови комісії - заступника генерального директора з медичної частини ОКПЛ № 3 ОСОБА_11 , членів комісії: завідувача 24 відділення ОСОБА_13 , лікаря психіатричного відділення ОСОБА_14 .

Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_8 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу, ремісія «С». В результаті проведеного лікування психічний стан хворого покращився, поведінка впорядкована, редукувалися маячні переживання, досягнуто стану ремісії, з`явилася критика до хвороби та до скоєного правопорушення, налаштований на регулярний прийом підтримуючої терапії. На даний час за своїм психічним станом хворий суспільної небезпеки не представляє, застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує. Для підтримання якості ремісії потребує застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У засіданні суду апеляційної інстанції була заслухана позиція лікаря-психіатра ОСОБА_9 , яка стверджувала, що стан здоров`я ОСОБА_8 не покращився, а це свідчить про те, що не відпала потреба в раніше застосованих до нього заходах медичного характеру, оскільки ОСОБА_8 сам підтверджує, що має слухові галюцинації, які носять наказовий характер і він повинен до них дослухатися та виконувати, що може створювати небезпеку та загрозу для оточуючих.

ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував проти позиції лікаря та не просив про зміну примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 514 КПК України, зміна або припинення примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Ураховуючи анамнез хвороби ОСОБА_8 , те, що на даний час він представляє суспільну небезпеку та потребує продовження примусового медичного лікування у психіатричному закладі зі звичайним типом нагляду, колегія суддів дійшла висновку, що не можливо змінити примусові заходи у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі захисником, що законний представник- брат ОСОБА_12 та мати зможуть забрати ОСОБА_8 та постійно супровуджувати не заслуговують на увагу, оскільки, під час апеляційного перегляду їх місце знаходження встановити не вдалося.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки на теперішній час ОСОБА_8 за своїм психічним станом становить суспільну небезпеку та потребує подальше застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні і не може бути переведений на амбулаторне психіатричне примусове лікування.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника особи, щодо якої розглядається питання щодо зміни застосування примусових заходів медичного характеру, не підлягає задоволенню,

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката адвоката ОСОБА_10 в інтересах в особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 січня 2022 року- без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4