КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 11-сс/824/2352/2022 Категорія: ст. 303 КПК України
Єдиний унікальний номер 759/3492/22 Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3
- ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого дізнавача ВД Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 від 28 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0005842, внесеного до ЄРДР 5 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущено з поважних причин, оскільки копія оскаржуваної ухвали отримана наручно 18 травня 2022 року, ухвалу слідчого судді від 18 березня 2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою постанову дізнавача від 28 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0005842 скасувати, витребувати з ВД Святошинського УП ГУ НП у м. Києві матеріали кримінального провадження № 0005842 та дослідити їх в судовому засіданні.
З посиланням на положення ст. 9, 38, 91, 92, 220, 284 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, обставини об`єднання кримінальних проваджень, адвокат в апеляційній скарзі зазначає про те, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005842 старшим дізнавачем ОСОБА_8 не було проведено цілий ряд слідчих дій, у тому числі, для усунення протиріч в показаннях свідка ОСОБА_9 , яка під час досудового розслідування і в суді давала послідовні показання і не змінювала їх, і ОСОБА_10 , який змінював показання надані під час досудового розслідування і в суді на діаметрально протилежні; не було викликано і не було допитано в якості свідків у даному кримінальному провадженні потерпілих у кримінальному провадженні № 00000052 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були присутні в судовому засіданні в Києво-Святошинському районному суді і були очевидцями надання ОСОБА_10 суду неправдивих показань, тощо.
Як вважає апелянт, кримінальне провадження відкрито за ч. 1 ст. 384 КК України з неправильною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, так як завідомо неправдиве показання свідка, поєднане з обвинуваченням в тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів захисту, становить склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 384 КК України. Наголошується в апеляційній скарзі й на тому, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000052 направлявся до суду за ч. 3 ст. 286 КК України, а неправдиві показання свідка ОСОБА_10 було покладено в основу висновку судової автотехнічної експертизи, відповідно дане кримінальне провадження повинно було розслідуватись за ч. 2 ст. 384 КК України, відповідне клопотання подавалось дізнавачу представником потерпілого, але було проігноровано і не було здійснено перекваліфікації кримінального правопорушення і в оскаржуваній постанові зроблено висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, правова кваліфікація якого не має відношення до даного кримінального правопорушення, про що зазначалось в ухвалі слідчого судді від 3 листопада 2021 року.
Звертається увага й на те, що після об`єднання кримінальних проваджень № 0005842 та № 0000207 до матеріалів справи було долучено протокол допиту потерпілої ОСОБА_14 та протокол допиту свідка ОСОБА_15 , які є новими доказами надання ОСОБА_10 суду неправдивих показань, але в оскаржуваній постанові немає жодного посилання на них.
Крім того, як вказується апелянтом, що в матеріалах досудового розслідування міститься пояснення ОСОБА_10 , в якому він стверджує: «Не пам`ятаю, щоб мене допитували слідчі», а також в матеріалах досудового розслідування міститься протокол допиту свідка ОСОБА_16 , який особисто допитував ОСОБА_10 , перебуваючи на посаді слідчого СУ ГУ НП в Київській області, і, усунути вказані протиріччя можливо шляхом проведення одночасного допиту ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , що не було зроблено слідчим і в оскаржуваній постанові відсутнє будь-яке посилання на ці докази.
Акцентується апелянтом увага й на те, що в матеріалах досудового розслідування міститься незаконна постанова старшого дізнавача ОСОБА_8 про залучення представника потерпілого від 11 грудня 2020 року, в якій містяться взаємовиключні висновки: «Дізнанням встановлено, що ОСОБА_10 надав неправдиві покази». «Залучити адвоката ОСОБА_17 до кримінального провадження, як представника потерпілого ОСОБА_10 ». При цьому, апелянт наголошує, що у даному кримінальному провадженні внаслідок бездіяльності дізнавача і процесуального керівника суб`єкт кримінального правопорушення ОСОБА_10 взагалі не має жодного процесуального статусу, відповідно, жодного процесуального статусу не може мати його представник, а дізнавач незаконно залучила його до кримінального провадження як представника потерпілого. Окрім того, в апеляційній скарзі вказано, що після відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005842 старшим дізнавачем Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 було винесено постанову від 30 листопада 2021 року про уточнення даних, відповідно до якої адвоката ОСОБА_17 був залучений до кримінального провадження, як представник ОСОБА_10 , але чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено залучення до участі у кримінальному провадженні представника особи, яка не має жодного процесуального статусу і не є учасником кримінального провадження. На переконання апелянта, старший дізнавач Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 зобов`язана була скасувати повністю постанову про залучення представника потерпілого від 11 грудня 2020 року, або звернутись з відповідним клопотанням до процесуального керівника, а не уточнювати її без будь-яких законних підстав, незаконно залишивши учасником кримінального провадження представника особи, яка не має жодного процесуального статусу.

Окрім того, зі змісту резолютивної частини оскаржуваної постанови не зазначено, в діянні кого саме не вбачається склад кримінального правопорушення, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, а дізнавачем не проведено необхідних слідчих дій, а тому як переконаний апелянт, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як абсолютно не обґрунтована і не підтверджена матеріалами досудового розслідування, а кримінальне провадження направленню дізнавачу для проведення досудового розслідування.
Також, як зазначає апелянт, після відновлення досудового розслідування на виконання ухвали слідчого судді від 3 листопада 2021 року дізнавачем знову не було проведено жодної слідчої дії, а процесуальним керівником не надано дізнавачу жодної вказівки по проведенню слідчих дій тобто, не було виконано вказівки слідчого судді, викладені в ухвалі слідчого судді про скасування постанови дізнавача від 12 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження.
Наголошується в апеляційній скарзі й на тому, що процесуальний керівник самоусунувся від процесуального керівництва у кримінальному провадженні і за більше ніж рік досудового розслідування не надавав дізнавачу жодної письмової вказівки по проведенню слідчих дій, а адвокат ОСОБА_17 незаконно залучений дізнавачем до кримінального провадження і незаконно, посилаючись на ст. 220 КПК України, звертається до дізнавача з клопотаннями про закриття кримінального провадження, які негайно задовольняються, при тому, що процесуальний керівник, прямий обов`язок якого скасувати незаконну постанову дізнавача від 11 грудня 2020 року про залучення адвоката ОСОБА_17 до кримінального провадження в якості представника потерпілого, розглядає клопотання особи, яка не має жодного процесуального статусу.

Уповноважені особи Святошинської окружної прокуратури м. Києва, Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, адвокат ОСОБА_6 , повідомлені про день, час та місце проведення апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явились (ас. 34-35).
Уповноважені особи Святошинської окружної прокуратури м. Києва, Святошинського УП ГУ НП у м. Києві про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв та клопотань від них не надходило.
Від адвоката ОСОБА_6 14 червня 2022 року надійшла заява, в якій останній зазначив, що клопотання підтримує, просить розглянути у відсутність скаржника та його представника за наявними у справі матеріалами.
З урахуванням викладеного, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності уповноважених осіб Святошинської окружної прокуратури м. Києва, Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, адвоката ОСОБА_6 , на підставі наявних матеріалів судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку такого висновку.

Що стосується строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з матеріалами судового провадження, ухвала слідчого судді, яка наразі оскаржується, постановлена без виклику ОСОБА_7 , про що зазначено у самій ухвалі.
Окрім того, матеріали справи не місять відомостей про те, що ОСОБА_7 направлялась копія ухвали слідчого судді від 18 березня 2022 року.
До апеляційної скарги додана копія ухвали суду від 18 березня 2022 року, яка виготовлена з автоматизованої системи документообігу суду та з якої вбачається дата її засвідчення 25 травня 2022 року (ас. 23-23 зворот).
Апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_6 направлена на поштову адресу Київського апеляційного суду, відповідно до даних трек номеру 007 Укрпошта, 30 травня 2022 року (ас. 24).
За відсутності у матеріалах судового провадження будь-яких доказів на спростування доводів адвоката щодо поважності причин пропуску строку, зважаючи на положення п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апелянтом строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів доходить такого висновку.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 5 березня 2022 року шляхом направлення поштового відправлення ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого дізнавача ВД Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 28 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0005842, в якій просив скасувати постанову старшого дізнавача ВД Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 від 28 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження № 0005842, витребувати з ВД Святошинського УП ГУ НП у м. Києві матеріали кримінального провадження № 0005842 та дослідити їх в судовому засіданні, допустити до участі в розгляді скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 (ас. 1-13).
При цьому у скарзі ОСОБА_7 викладені доводи, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року відмовлено у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_7 .
Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя, зважаючи на те, що в ході розгляду скарги не знайшов свого підтвердження факт порушення дізнавачем вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги (ас. 16-17).

Однак, колегія суддів не погоджується з таким рішенням слідчого судді.

Згідно з положеннями ст..ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання,які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Відповідно до вимог КПК України слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудовогорозслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема,якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин,за яких заявник вважав,що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь,які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

При цьому, згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, слідчим суддею вказані вимоги закону не дотримані.

Так, залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_7 , слідчим суддею оскаржувана ухвала постановлена без витребовування та дослідження матеріалів закритого кримінального провадження № 0005842, без перевірки доводів, викладених у скарзі ОСОБА_7 , і вказані обставини свідчать про те, що слідчий суддя без належного дослідження та аналізу матеріалів кримінального провадження був позбавлений можливості переконатись в обґрунтованості доводів ОСОБА_7 щодо незаконності постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.
Окрім того, оскаржувана ухвала містить тільки посилання на норми закону з розкриттям їх змісту, без надання жодного обґрунтування прийнятого рішення по доводах, викладених у скарзі ОСОБА_7 .

Такий підхід до розгляду скарг, зокрема, без витребування та дослідження матеріалів кримінального провадження, Верховний Суд у постанові від 24 листопада 2020 у справі № 264/7638/19 визнав порушенням права на справедливий суд, який унеможливлює перевірку законності та обґрунтованості процесуального рішення.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя без належного дослідження всіх обставин справи та аналізу матеріалів кримінального провадження, дійшов передчасного висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, чим допустив неповноту судового розгляду, що, як наслідок, перешкодило йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про скасування ухвали слідчого судді. Колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 у повному обсязі, оскільки слідчим суддею під час розгляду справи допущені істотні порушення вимог КПК України, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не перевірені доводи скарги ОСОБА_7 , що позбавляє апеляційний суд можливості перевірити правильність прийнятого слідчим суддею рішення по суті скарги, з наданням відповідної оцінки.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 та скасування ухвали слідчого судді, як постановленої з істотним порушенням вимог закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, із призначенням нового судового розгляду скарги ОСОБА_7 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого дізнавача ВД Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 від 28 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0005842, внесеного до ЄРДР 5 жовтня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ _________________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4