Справа № 214/4854/22
1-кп/214/766/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження за № 0000167 від 30 серпня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровській області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, маючий одну неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , радіотелефоніста мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту та Угоди, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), перебуваючи на посаді радіотелефоніста мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдата, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 17 серпня 2022 року не з`явився вчасно на місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини свого вибуття ОСОБА_5 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд за місцем свого проживання, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 16 вересня 2022 року близько 10 год. 00 хв., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, солдат ОСОБА_5 добровільно та з власної ініціативи прибув до Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону і заявив про себе, чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

За умовами Угоди про визнання винуватості сторони погодили покарання із застосуванням ст.ст.53, 69 КК України,а саме призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень.
Прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду та просив її затвердити. Вказав на те, що цілком розуміє обмеження щодо оскарження вироку, в разі затвердження Угоди. Крім того, вважав, що є підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, а саме 17000 гривень, оскільки обвинувачений визнав провину, щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди. Дійсно вчинив правопорушення при обставинах зазначених у обвинувальному акті, щиро розкаюється у скоєному. Він має можливість виконати вирок суду в разі затвердження угоди.

Захисник підтримала укладену обвинуваченим угоду та просила її затвердити, угода укладалась в її присутності, в інтересах її підзахисного.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди за таких обставин.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.
При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: права, передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

За таких підстав суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 407 ч.5 КК України.
При призначені покарання визначеного угодою від 16.09.2022 суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин , що обтяжують покарання.

Обвинувачений по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України є осудним. Суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, одружений , має на утримання непонолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, мотивований має намір продовжувати військову службу та боронити територіальну цілісність держави.

Відповідно до ст.12 КК України правопорушення передбаченого ст. 407 ч.5 КК України відносить до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Обставинами, згідно ч.1 та 2 ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення..

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні.

Згідно ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, вмотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання більш м`якого виду основного покарання .

Беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, та, надавши оцінку усім обставинам кримінального провадження, враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проходження служби, відсутність тяжких наслідків від кримінального правопорушення, твердження обвинуваченого про те, що він усвідомив свою вину у скоєному, про що жалкує, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами в угоді покарання не суперечить вимогам чинного законодавства, та дає суду підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв відповідно до за ст. 12 КК України тяжкий злочин, і запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, призначивши йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч.5 ст.407 КК України та на підставі 58 КК України, вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів громадян у розмірі 17000 грн.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим в присутності захисника, повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч.2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні. Заходи забезпечення судового провадженння не приймались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду від 16.09.2022 року укладену Керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000167 від 30 серпня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.09.2022 року покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді покаранняу виді штрафу в розмірі 1000 (одну тисячу ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 (сімнадцять тисяч ) гривен.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням обмежень передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з Журналом судового засідання та подачі на нього своїх зауважень.

Суддя ОСОБА_1