Номер провадження: 11/813/22/22
Справа № 1/445/11-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції, про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 26.10.2021 року стосовно ОСОБА_8 ,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції, про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 26.10.2021 року стосовно ОСОБА_8 залишено без задоволення.
Рішення суду мотивоване тим, що прокурор звернувся з касаційною скаргою на зазначені вище судові рішення першої і апеляційної інстанції 23.11.2021 року. Постановою від 09.12.2021 року Верховним Судом прокурору було надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який відповідно до ч. 2 ст. 388 КПК України (в редакції Закону 1960 року) сплинув 17.01.2022 року, однак зазначені у постанові суду недоліки прокурором усунені не були. При цьому, передбачений ч. 2 ст. 386 КПК України (в редакції Закону 1960 року) шестимісячний строк для подачі касаційної скарги сплинув 27.01.2022 року, але прокурор звернувся з повторною (виправленою) касаційною скаргою лише 11.04.2022 року, тобто поза строком на касаційне оскарження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із ухвалою суду прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій зазначив, що ухвала суду є незаконною та необгодованою, з наступних підстав.

Не погоджуючись з ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 року та ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.10.2021 року, прокурором ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, було подано касаційну скаргу 23.11.2021 року. Постановою судді Касаційного кримінального суду від 09.12. 2021 року відмовлено у витребовуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_8 , із зазначенням підстав такої відмови, та надано прокурору строк для усунення недоліків 1 місяць, з дня одержання копії судового рішення.

В подальшому, на виконання постанови судді Верховного Суду від 09.12.2021 року, прокурор 01.02.2022 року направив виправлену касаційну скаргу, яка постановою судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.02.2022 року була визнана такою, що не підлягає розгляду, оскільки скаржником пропущено місячний строк, встановлений частиною 2 статті 388 КПК України (в редакції Закону 1960 року), та строку на касаційне оскарження судових рішень, визначений частиною 2 статті 386 КПК України (в редакції Закону 1960 року).

Однак, 08.04.2022 року прокурор звернувся до Верховного Суду з виправленою касаційною скаргою та клопотанням про відновлення пропущеного строку на подання виправленої касаційної скарги, яка постановою судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.04.2022 року визнана такою, що не підлягає розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції, звертає увагу апеляційного суду, що про постанову судді Верховного Суду від 09.12.2021 року він дізнався лише 31.01.2022 року, під час моніторингу Єдиниого державного реєстру судових рішень, після чого, 01.02.2022 року направив виправлену касаційну скаргу. Натомість, копія постанови Верховного Суду від 09.12.2021 року, яка надійшла до прокуратури 16.12.2021 року, була передана 17.12.2021 року не йому, як прокурору, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції, а іншому працівнику, тому, строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин.

На підставі викладеного просить оскаржувану ухвалу скасувати та поновити пропущений з поважної причини строк на подання касаційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26.10.2021 року стосовно ОСОБА_8 .

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор та потерпіла підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження повідомлені належним чином про час і місце розгляду апеляційної скарги, з клопотанням про відкладення судового розгляду не звертались.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за пред`явленим йому обвинуваченням у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Тією ж ухвалою скасовано арешт, що був накладений на майно ОСОБА_8 постановою слідчого від 26.10.2007 року під час досудового розслідування, та прийняте рішення про повернення власнику майна, що зберігається у камері зберігання речових доказів Головного слідчого управління МВС України.

Зазначена ухвала суду оскаржувалася прокурором в апеляційному порядку, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.10.2021 року апеляція прокурора залишена без задоволення, а прийняте судом першої інстанції рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із постановленими у справі судовими рішеннями, прокурор звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій порушує питання про їх перегляд.
Постановою судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09.12.2021 року відмовлено у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_8 , із зазначенням підстав такої відмови, та надано строк для усунення недоліків 1 місяць, з дня одержання копії судового рішення.
Вищезазначену копію постанови отримано 16 грудня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 209. Однак, повторно касаційна скарга прокурором подана до відділення поштового зв`язку лише 1 лютого 2022 року.
Вказані обставини свідчили про пропуск скаржником місячного строку, встановленого частиною 2 статті 388 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі КПК), та строку на касаційне оскарження судових рішень, визначеного частиною 2 статті 386 КПК, у зв`язку з чим виправлена касаційна скарга прокурора постановою судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.02.2022 року була визнана такою, що не підлягає розгляду.
У зв`язку із обставинами, зазначеними в постанові судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.02.2022 року, з метою продовження строку на касаційне оскарження, що пропущені з поважних причин, прокурором скеровано до Верховного Суду виправлена касаційна скарга прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 05.04.2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_8 , до якої долучено клопотання про відновлення пропущеного строку на подання виправленої касаційної скарги. Постановою судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.04.2022 року зазначена касаційна скарга прокурора була визнано такою, що не підлягає розгляду. При цьому у постанові зазначено, що, після пропущення строку для подання касаційної скарги прокурору, при наявності відповідних для цього поважних причин, належало звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про відновлення строку на касаційне оскарження, а не до Верховного Суду з клопотанням про відновлення строку на подання виправленої касаційної скарги.
Після цього 12.05.2022 року прокурор звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про відновлення строку на подачу касаційної скарги на зазначені вище рішення судів першої та апеляційної інстанції.
Поважною причиною для поновлення пропущеного строку прокурор вважає ту обставину, що йому не було передано канцелярією Одеської обласної прокуратури постанову Верховного Суду від 09.12.2021 року, якою відмовлено у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_8 , та надано строк для усунення недоліків 1 місяць, з дня одержання копії судового рішення, яка надійшла до прокуратури 16.12.2021 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 383 КПК України (в редакції Закону 1960 року) у касаційному порядку також можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).
Згідно з ч. 2 ст. 386 КПК України (в редакції Закону 1960 року) касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом шести місяців з моменту набрання ними законної сили.
За частиною 4 статті 386 КПК України (в редакції Закону 1960 року), у разі подачі скарги з пропуском встановленого частинами першою і другою цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга чи подання, постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 353 КПК України (в редакції Закону 1960 року) у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Як же убачається з матеріалів кримінальної справи та не заперечується прокурором в апеляційній скарзі, постанова судді Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09.12.2021 року надійшла до Одеської обласної прокуратури 16.12.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 209. Тобто, встановлений постановою строк для усунення недоліків відповідно до ч. 2 ст. 388 КПК України (в редакції Закону 1960 року) сплинув 17.01.2022 року, а передбачений ч. 2 ст. 386 КПК України (в редакції Закону 1960 року) шестимісячний строк для подачі касаційної скарги сплинув 27.01.2022 року, але прокурор звернувся з повторною (виправленою) касаційною скаргою лише 01.02.2022 року, тобто поза строком на касаційне оскарження.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 26.10.2021 року стосовно ОСОБА_8 відсутні, оскільки особливості організації внутрішнього документообігу у системі органів прокуратури не можуть змінювати загальний порядок обчислення строку на касаційне оскарження ухвал суду першої та апеляційної інстанцій, визначений у ч. 2 ст. 386 КПК України (в редакції Закону 1960 року).

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово висловлював аналогічну позицію з цього приводу, зокрема у постановах від 09.01.2020 року (справа №466/711/15-к), 02.06.2021 року (справа №295/10895/20).

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Водночас, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання. Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією. Під такими законними обмеженнями ЄСПЛ розглядає передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання права звернення до суду.
Як убачається з клопотання прокурора про відновлення строку на подання касаційної скарги, прокурор не навів жодних поважних причин пропуску строку подачі касаційної скарги, передбаченого частиною 2 статті 386 КПК, який сплинув 27 січня 2022 року, та частиною 2 статті 388 КПК, який сплинув 17 січня 2022 року, а лише перерахував свої дії щодо її подання в хронологічному порядку.
Таким чином, на думку колегії суддів, причини, які вказані у клопотанні прокурора, не є достатніми підставами та не можуть бути тими обставинами, які унеможливлювали подання повторної (виправленої) касаційної скарги у передбачений Законом строк.
Керуючись ст.ст. 353, 357, 359, 386 КПК (у ред. 1960 року) України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції, про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2021 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 26.10.2021 року стосовно ОСОБА_8 ,- залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду на протязі одного місяця з моменту проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3