Справа № 177/1607/20
Провадження № 1-кп/177/25/22
У Х В А Л А
Іменем України
20 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 14.10.2020 щодо ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження. Справа перебуває на стадії судового розгляду.
17.10.2022 прокурором подано до канцелярії суду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно кожного з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Клопотання вручено обвинуваченим та захисникам, що підтверджено в судовому засіданні.
В обґрунтування клопотань прокурор вказував на продовження та не зменшення ризиків визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно кожного з обвинувачених окремо, а саме: можливого переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого, який має реальні підстави побоюватися за своє життя та здоров`я з боку обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначав, що вказані ризики існували на час обрання запобіжного заходу, були підставою для продовження обраного запобіжного заходу, та на даний час не зменшилися, продовжують існувати.
Прокурор вважав, що інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку кожного з обвинувачених. В клопотанні зазначав, що за обставин даного кримінального провадження, існуючих ризиків, обмеження прав обвинувачених на особисту свободу, є виправданим з метою виконання завдань кримінального провадження.
В ході судового засідання прокурор підтримав подані клопотання та просив задовольнити.
Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених та просила їх задовольнити, продовживши дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 , просив суд відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на не пов`язаний з триманням під вартою. В обгрунтування клопотання вказував на необгрунтованість та недоведеність ризиків, безпідставність посилання прокурора на практику ЄСПЛ та відсутність підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 , клопотав перед судом про зміну запобіжного заходу його підзахисному на домашній арешт. Вважав відсутніми підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника, вказував про відсутність наміру переховування.
Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши подані клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2020 відносно обвинувачених обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався Криворізьким районним судом Дніпропетровської області під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, востаннє, згідно з ухвалою від 30.08.2022 відносно кожного з обвинувачених до 28.10.2022 включно.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Розглядаючи подані прокурором клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно кожного з обвинувачених, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та вирішуючи питання можливості зміни такого запобіжного заходу на більш м`який, суд приймає до уваги тяжкість злочину в якому обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який відноситься до особливо тяжкого злочину проти власності, пов`язаного з застосування насильства до потерпілого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
На переконання суду, усвідомлюючи суворість можливого покарання, у разі доведення вини обвинувачених у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, останні можуть вжити заходів для переховування від суду, що перешкоджатиме виконанню завдань кримінального провадження, розгляду справи в розумний строк, а отже ризик можливого переховування від суду не зменшився та продовжує існувати.
При оцінці вказаного ризику, суд враховує й існуючу обстановку в Україні, зокрема те, що з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який на даний час продовжено. Військова агресія проти України, триваючі обстріли в тому числі території Дніпропетровської області, суттєво обмежують можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, а наявність тимчасово непідконтрольних Україні територій, підвищує ризик можливого переховування від суду.
Вказане підвищує ризик можливого ухилення обвинувачених від явки до суду, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, що перешкоджатиме розгляду справи в розумний строк та виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.
Згідно даних обвинувального акта та дослідженої судом довідки про судимості, відносно ОСОБА_3 на розгляді інших судів перебувають кримінальні провадження, в тому числі за тяжкі злочини проти власності, що ним не заперечується. Вказана інформація, а також відсутність у нього офіційного працевлаштування та законних джерел до існування, приймається судом до уваги при оцінці ризики можливого вчинення останнім нового кримінального правопорушення, оцінивши який суд вважає даний ризик обґрунтованим та таким, що не зменшився.
Під час судового розгляду свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен окремо, вказували про здійснення їм телефонних дзвінків з метою впливу на їх покази. Враховуючи вказане, надаючи оцінку ризику можливого впливу на потерпілого до завершення розгляду справи, враховуючи обставини справи, стан здоров`я потерпілого (інвалід по зору), суд вважає ризик можливо впливу на потерпілого таким, що продовжує існувати.
На даний час судом завершено з`ясування обставин та перевірки їх доказами, однак завершити розгляд справи по суті до закінчення строку дії запобіжного заходу не надається можливим з об`єктивних причин, зокрема у зв`язку з клопотанням сторін кримінального провадження про надання часу для підготовки до судових дебатів. Наступне судове засідання призначено на 09.11.2022, що узгоджено зі сторонами кримінального провадження.
Беручи до уваги вказані обставини, ісуючі ризики, неможливість завершити розгляд справи з об`єктивних причин в даному судовому засіданні, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо кожного з обвинувачених.
Доводи сторони захисту ОСОБА_4 щодо стану його здоров`я, як підстави для зміни запобіжного заходу, суд приймає до уваги, як і наявність у нього матері, з якою підтримується зв`язок, але не вважає вказані обставини такими, що здатні запобігти вищевкзааним ризикам, зокрема ризику можливого переховування від суду. Більш того, ОСОБА_4 пройшов лікування в ДУ «Дніпропетровська виправна колонія № 89» відповідно його діагнозу та нині переведений до УВП № 3.
Наявність у ОСОБА_3 до затримання постійного місця проживання, соціальних зв`язків, роботи, хоч і без офіційного працевлаштування, суд не вважає тими стимулюючими факторами, які здатні запобігти вищевказаним ризикам, за вищевказаних обставин, в тому числі ризику переховування від суду.
Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд констатує, що стороною захисту не спростовано існування та не зменшення вищевказаних ризиків.
Разом з тим, суд звертає увагу, що судовий розгляд справи триває відповідно до визначеного законом порядку, а на тривалість судового розгляду, серед іншого впливала й поведінка сторін кримінального провадження, зокрема сторони захисту. Судом вживаються всі заходи для забезпечення розгляду справи в розумний строк, розгляд якої розпочинався спочатку за клопотанням сторони захисту, після закінчення повноважень на здійснення правосуддя попереднім суддею. Під час судового розгляду судом досліджено докази сторони обвинувачення, вирішено численні клопотання сторони захисту ОСОБА_3 , в тому числі щодо допиту свідків, якими сторона захисту вважала за необхідне доповнити судовий розгляд.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд дійшов висновку, що обраний відносно кожного з обвинувачених, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, а також особі обвинувачених, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому суд вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою, оскільки, на переконання суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому строк дії запобіжного заходу має бути продовжено на 60 діб.
З вищевказаних підстав, не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - задовольнити.
У задоволенні клопотань сторони захисту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000474 від 14.10.2020, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.12.2022, включно.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000474 від 14.10.2020, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.12.2022, включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1