ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2526/22
Провадження № 1-в/210/386/22

"26" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , представник ДУ "КВК № 80" ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого 14 березня 2017 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 7-ми років позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)»,
початок строку відбування покарання 13.04.2017 р., кінець 13.04.2024 р.,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),-

ВСТАНОВИВ:
Начальник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» полковник внутрішньої служби ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України) до засудженого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого 14 березня 2017 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 7-ми років позбавлення волі.
Подання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Позиції сторін.
Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_5 просив суд задовольнити клопотання , оскільки засуджений довів своє виправлення.
ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений мав стягнення. Тому відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, клопотання є передчасним.
Обставини, встановлені судом.
Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, і призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення. Вирок набрав законної сили 14.03.2017 року.

Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 під час утримання в Установі виконання покарань №4 (м. Дніпро) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 14.05.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», де на даний час відбуває покарання.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_4 станом на 19 липня 2022 року, останній відбуває покарання в Криворізькій ВК №80. За період відбування покарання в Криворізькій ВК №80 зарекомендував себе позитивно. Мав 5 (п`ять) стягнень. Стягнення виражалися у зберіганні заборонених предметів, самовільному пересуванні, порушенні локалізації. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має 4 (чотири) заохочення. Залучений до праці на виробництві установи в цеху «РЗВ» різноробітником. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Соціально - корисні зв`язки з родичами підтримує шляхом побачень, телефонних переговорів, отримує посилки та передачі. Участі у роботі самодіяльних організацій не бере.
З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що за весь період відбування покарання, в тому числі і в Криворізькій ВК №80 станом на 19 липня 2022 року ОСОБА_4 має 5 (п`ять) стягнень, які погашені у встановленому законом порядку та 4 (чотири) заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці на виробництві установи (а.с.5).
Згідно довідки про доходи, виданої ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_4 за період з 01 червня 2021 року по 31 грудня 2021 року отримав дохід за цивільно-правовим договором у розмірі 1069,96 грн. (ас.6).
Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання; (п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.
Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Розглядаючи клопотання начальника установи щодо засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за особливо тяжкий злочин. За весь час відбування з 13.04.2016 року по серпень 2022 року засуджений мав п`ять стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, але все одно мали місце, отже це не підтверджує того, що він став на шлях виправлення та його поведінка зазнає позитивних змін.
Станом на момент звернення до суду із клопотанням про застосування ст. 81 КК України, стягнення, застосовані до засудженого у період відбування покарання погашені, однак мали місце. Отже, даний факт не може свідчити, що засуджений довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Крім того, об`єктивно згідно з даними адміністрації установи виконання покарань, засуджений не довів свого виправлення, наявність стягнень, свідчить про непослідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.
Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що колонією та останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_4 неодноразово порушував режим відбування покарання, за що отримав 5 стягнень, за п`ять років відбування покарання має лише чотири заохочення, два заохочення отримав безпосередньо перед розглядом питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання, спосіб та суспільна небезпека вчиненного ОСОБА_4 злочину проти життя людини, а також невідбутий строк покарання, який становить більше ніж півтора роки, у зв`язку з чим суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання начальника Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 29 серпня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1