справа № 462/5342/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 ,засуджений 12.04.2022 року Франківським районним судом м.Львова за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки, але повторно вчинив новий корисливий злочин, за наступних обставин.
09.08.2022 року, близько о 17.40 год., ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, зайшовши в будинок АДРЕСА_2 , та піднявшись на сходову клітку 8 поверху, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, перерізавши велозамок, взяв велосипед марки «FOCUS», вартістю 4 000 гривень, що належить ОСОБА_6 та скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний велосипед, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 4 000 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_5 , 09.08.2022 року, близько о 17.53 год., достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, зайшовши в будинок АДРЕСА_2 , та піднявшись на сходову клітку 9 поверху, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, перерізавши велозамок, взяв велосипед марки «Giant», вартістю 4 000 гривень, що належить ОСОБА_7 , та скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний велосипед, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 4 000 гривень.
Також, ОСОБА_5 , 30.08.2022 року, приблизно о 08.48 год., достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, зайшов в приміщення під`їзду №l, що по АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, взяв велосипед марки «ROMET», вартістю 10 000 гривень, що належить ОСОБА_8 , який був розміщений в тамбурі вказаного під`їзду, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний велосипед, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 10 000 гривень.
Крім цього, ОСОБА_5 , 31.08.2022 року, близько 20.10 год., достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, перебуваючи біля під`їзду АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, взяв велосипед марки «Ardis Jetix», вартістю 19 000 гривень, що належить ОСОБА_9 , та скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказаний велосипед, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 19 000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, дав суду покази, які підтверджують фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 подали до суду письмові заяви про проведення розгляду справи без їх участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.
Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах просив суд про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із призначенням покарання за сукупністю вироків, згідно із ст.71 КК України, з приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2022 року.
Суд, при обранні виду та міри покарання враховує, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, а також повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, вчиненим умисно, особу винного, який засуджений вироком Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2022 року, не працює, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на наркологічному обліку, його характеристику, а також те, що обвинувачений в судовому засіданні визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому та інші в сукупності обставини, які характеризують особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі.

Зазначене на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.

Як вбачається з вироку Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2022 року, ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 309 КК України та відносно останнього застосовано покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 21.10.2021 року до 24.03.2022 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Беручи до уваги викладене вище, приходжу до висновку, що на підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2022 року.
Цивільний позов по справі не заявлений. Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слід залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання, а саме з 07.09.2022 року.

На підставі викладеного та керуючсь ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2022 року та призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 07.09.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі: 3 диска з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження; ножичі по металлу червоного кольору "YATO" - знищити

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: