У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2032/22

№ 1-кс/183/507/22

25 травня 2022 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань від за № 0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ПрокурорСтаробільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту на майно, належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме на: транспортний засіб марки ВАЗ 21061 1998 р.в. д/н - НОМЕР_1 , синього кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , код типу ТЗ легковий, який належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 4443/2019/1583318 від 25.07.2019, із забороною відчужувати вказане майно.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000021, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за фактом вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_4 в умовах воєнного стану посади в незаконних правоохоронних органах-прокуратурі Старобільського району Генеральної прокуратури ЛНР, що створена на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області. У вказаному кримінальному правопорушенні оголошено підозру ОСОБА_4 21 квітня 2022 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд його задовольнити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , у зв`язку із неможливістю участі в судовому засідання навіть в режимі відео конференції. Надіслала клопотання про його розгляд за її відсутності. У задоволенні клопотання просила відмовити, тому як майно, на яке просить накласти арешт прокурор не відповідає вимогам ст. 98 КК України; а також на нього не може бути накладений арешт з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, тому як висунута підозра ОСОБА_4 є необґрунтованою. А тому у задоволенні клопотання просила відмовити.

Інші учасники провадження не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000021, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України за фактом вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття громадянином України в умовах воєнного стану посади в незаконних правоохоронних органах-прокуратурі Старобільського району Генеральної прокуратури ЛНР, що створена на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області.

21 квітня 2022 року громадянину ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення колабораційної діяльності, шляхом добровільного зайняття громадянином України в умовах воєнного стану посади в незаконних правоохоронних органах-прокуратурі Старобільського району Генеральної прокуратури ЛНР, що створена на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
З реєстраційної картки ТЗ, виданої 14 квітня 2022 року Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Черкаській області, територіальним сервісним центром МВС № 7142 за вих. 31/23/42-234, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 4443/2019/1583318 від 25.07.2019 належить транспортний засіб марки ВАЗ 21061 1998 р.в. д/н - НОМЕР_1 , синього кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , код типу ТЗ легковий, який належить ОСОБА_4 .

Вирішуючи клопотання прокурора, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».
З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_4 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає у тому числі конфіскацію майна
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.
Окрім того, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, знаходиться у власності ОСОБА_4 , а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.
Враховуючи наведене, доводи захисника ОСОБА_5 , які зазначені у клопотанні, не знайшли свого підтвердження під час перевірки матеріалів провадження.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.
Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб транспортний засіб марки ВАЗ 21061 1998 р.в. д/н - НОМЕР_1 , синього кольору, VIN НОМЕР_2 , номер кузова - НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , код типу ТЗ легковий, який на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ № 4443/2019/1583318 від 25.07.2019 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши право відчужувати автомобіль.
Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1