ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/308/22 Справа № 707/2616/21 Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинувачених захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження № 0002482 від 11.09.2021 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в порядку ст.89 КК України не судимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою - скасовано та звільнено ОСОБА_7 з-під варти із ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 02.12.2020 Черкаським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.12.2020 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено в силі до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 вирішено відраховувати з моменту взяття його під варту з 15 лютого 2022 року.

Стягнуто із ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз по справі на загальну суму 11155 грн. 30 коп., по 5577 грн. 65 коп. з кожного.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів ,-

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винуватими та засуджені за те, що у ніч з 09.09.2021 на 10.09.2021, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_8 , повторно, та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом розбиття вікна, проникли до будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , звідки викрали мотоцикл «Ява» 350 чорно-червоного кольору, який до моменту крадіжки був у неробочому стані, ринкова вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/124-21/11356-АВ станом на 10.09.2021 могла становити 5166,66 грн., насосну станцію «Pedrollo» JSWm 10MX та насос ручний автомобільний, вартість яких згідно висновку експертизи №СЕ-19/124-21/11344-ТВ станом на 10.09.2021 становить 2666,67 грн., п`ять металевих шпателів, один обід та колесо від мотоцикла «Ява», ліхтарик червоний «Flash», гумовий молоток, дві металеві лопати, сокиру, шків, колінчатий вал, металеву сапу, електродвигун, вартість яких в ході досудового розслідування не встановлено, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_10 , 1961 року народження, матеріальної шкоди на загальну суму 7833,33 грн.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 подали на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить переглянути міру покарання зі зменшенням до можливо мінімального строку.

Вважає, що судом не в повному обсязі досліджено його характеризуючі дані та пом`якшуючі обставини, а саме: інвалід з дитинства ІІІ гр., діагноз якої «Епідемічний енцефаліт» вялотекучої форми, що являє собою запалення м`якої кори головного мозку; «Фіброз печінки», що являє собою початкову стадію «Цирозу»; ступінь тяжкості «ВІЛ» інфекційного захворювання; батьки пенсійного віку, зокрема, батько ОСОБА_11 , 1957 р.н. є інвалідом ІІІ гр. з обмеженням трудодії; добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , вважаючи вирок надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, просить вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2022 року змінити. Застосувати відносно ОСОБА_8 положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки. На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В іншій частині вирок залишити без змін.

Зазначає, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є визнання вини, його щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину. При цьому, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вказує, судом було встановлено при розгляді даного кримінального провадження, що обвинувачений хворіє на цілий ряд хронічних хвороб, є інвалідом ІІІ гр., що не було в достатній мірі враховано судом першої інстанції при призначенні покарання. Також судом не враховано, що потерпіла не має будь-яких претензій до обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, думки захисника ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які просили апеляційні скарги задовольнити із наведених в них підстав, прокурора ОСОБА_6 про законність та обгрунтованість вироку суду першої інстанції і безпідставність вимог апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши, та обміркувавши над доводами апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2022 року оскаржено обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_9 , тому суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення лише в межах їх апеляційних вимог.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04.04.2022 щодо ОСОБА_8 відповідає.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст.94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб, колегія суддів визнає правильною.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції дотримана.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 щодо суворості призначеного покарання ОСОБА_8 та можливості його перевиховання з встановленням іспитового строку, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст.65 КК України призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Статтею 414 КПК України передбачено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як зазначив Конституційний суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який є неодруженим, непрацюючим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, раніше судимий, судимість не знята та не погашена, є інвалідом ІІІ гр. з дитинства, хворіє на ряд захворювань, зокрема, встановлено діагноз: В-20, ВСД по гіпертонічному типу, досудову доповідь органу пробації, згідно висновку якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі не можливе та становить середню небезпеку для суспільства та строни обвинувачення щодо необхідності призначення ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі, оскільки останній маючи незняту і непогашену судимість, в період дії іспитового строку, що був визначений за попереднім вироком суду, продовжив свою злочинну діяльність, вчинив новий умисний злочин, в якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, при невстановленні обставин, що його обтяжують, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкції статті КК України у виді позбавлення волі на певний строк та на підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднав невідбуте покарання за попереднім вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.12.2020р та остаточно призначив ОСОБА_8 покарання у виді чотири роки два місяці позбавлення волі.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 щодо зміни оскаржуваного вироку та застосування відносно ОСОБА_8 положеннь ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробувавнням, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_8 будучи засудженим вороком Черкаського районного суду Черкаської області від 02.12.2020 до позбавлення волі та який, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, в період іспитового строку вчинив новий злочин, в зв`язку із чим підстав для зміни призначеного ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України покарання з застосуванням ст.75 КК України, як того просять апелянти в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Неспроможними є доводи ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про те, що судом при призначенні покарання не в повному обсязі досліджено характеризуючі дані ОСОБА_8 та пом`якшуючі обставини, зокрема, характеристики, наявність інвалідності, захворювання та відсутність претензій з боку потерпілої, оскільки наведене вирішено безпосередньо судом першої інстанції під час розгляду справи та враховано при призначенні останньому відповідного покарання.

Також були враховані судом першої інстанції і обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 такі як, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, в зв`язку із чим доводи сторони захисту з даного приводу є неприйнятними.

В свою чергу, не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду доводи сторони захисту щодо не встановлення судом обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , так як при призначенні покарання особі, яка вчинила злочин, судом враховується сукупність обставин, які впливають на призначення покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Тоді як на переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Даних, які б свідчили про неможливість відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 є законним і обґрунтованим та не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -
у х в а л и л а:

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2022 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст.426 КПК України.

Головуючий

Судді