ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2443/22 Справа № 193/394/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року було задоволено клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 та звільнено його на невідбутий термін 1 рік 3 місяці і 14 дні.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 відбуває призначене покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 за яким його засуджено ч. 2 ст. 125, ч. 2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі.
Крім того, знову засуджений 04 вересня 2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2,3 ст. 185, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 5 років і 7 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 10 квітня 2018 року; кінець строку: 10 листопада 2023 року.
Міру призначеного покарання засуджений став відбувати в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» у період з 11 квітня 2018 року по 29 травня 2018 року та у період з 27 червня 2018 року по 26 вересня 2018 року, де характеризувався посередньо. Зокрема, порушень встановленого режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
В період з 30 травня 2018 року по 26 червня 2018 року відбував покарання в ДУ «Синельніківська виправна колонія (№94)», де характеризувався так само. Заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці не мав, але й режиму утримання не порушував.
З 27 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія № 45 (надалі Софіївська ВК-45), де характеризується винятково позитивно. Насамперед, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці чотири рази заохочувався правами начальника установи.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Софіївської ВК-45 02 червня 2022 року, засуджений ОСОБА_7 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Засуджений за станом здоров`я працездатний та виконує роботи за власним бажанням без оплати праці днювального кімнати побачення. При виконанні дорученої роботи добре ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно. У стосунках з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Згідно вироку суду має судові витрати на загальну суму 2115 грн., однак виконавчий лист до установи виконання покарання не надходив.
Станом на 27 липня 2022 року засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (3 роки, 8 місяців і 20 днів). Залишок невідбутої частини покарання склав 1 рік, 3 місяці і 14 днів.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мотивуючи такі вимоги тим, що висновки суду про досягнення засудженим мети покарання не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема, прокурор вказує на те, що суд в оскаржуваній ухвалі не надав оцінки яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надав оцінки участі засудженого в самодіяльних організаціях та його ставлення до праці.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Засуджений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_7 відбуває призначене покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 за яким його засуджено ч. 2 ст. 125, ч. 2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі.
Крім того, знову засуджений 04 вересня 2018 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2,3 ст. 185, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 5 років і 7 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 10 квітня 2018 року; кінець строку: 10 листопада 2023 року.
Станом на 27 липня 2022 року засуджений відбув, визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (3 роки, 8 місяців і 20 днів). Залишок невідбутої частини покарання склав 1 рік, 3 місяці і 14 днів.
Міру призначеного покарання засуджений став відбувати в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» у період з 11 квітня 2018 року по 29 травня 2018 року та у період з 27 червня 2018 року по 26 вересня 2018 року, де характеризувався посередньо. Зокрема, порушень встановленого режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
В період з 30 травня 2018 року по 26 червня 2018 року відбував покарання в ДУ «Синельніківська виправна колонія (№94)», де характеризувався посередньо. Заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці не мав.
З 27 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія № 45 (надалі Софіївська ВК-45), де характеризується позитивно. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці чотири рази заохочувався, зокрема, 13 травня 2019 року, 04 грудня 2019 року, 22 січня 2021 року та 14 липня 2021 року.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником Софіївської ВК-45 від 02 червня 2022 року, засуджений ОСОБА_7 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Засуджений за станом здоров`я працездатний та виконує роботи за власним бажанням без оплати праці днювального кімнати побачення. При виконанні дорученої роботи добре ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно. У стосунках з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. Заходи виховного характеру відвідує регулярно, зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта».
Проаналізувавши вищенаведені дані, зібрані за весь час відбування засудженим ОСОБА_7 покарання та відображені в матеріалах його особової справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений в повній мірі не довів своєю сумлінною поведінкою досягнення ним мети покарання та виправлення, так як засуджений неодноразово засуджувався за тяжкі злочини, відбуваючи покарання з 10 квітня 2018 року по сьогоднішній день засуджений має всього 4 заохочення у виді подяки, що свідчить про недостатню активність з боку засудженого за час відбування покарання, перебуваючи у виправних колоніях ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» та ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» характеризувався посередньо, відомостей щодо того, яким саме чином ОСОБА_7 за весь час відбування покарання приймав активну участь у життєдіяльності виправних колоній матеріали особової справи не містять. Окрім цього, колегія суддів, також, враховує те, що до кінця відбування покарання засудженим залишився ще досить значний строк, більше року, і те, що комісією з умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні положень ст. 81 КК України, у зв`язку із тим, що засуджений не довів свого виправлення.
Таким чином, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що прийняте судом першої інстанції рішення щодо можливості застосування до ОСОБА_7 положень ст. 81 КК України є передчасним. Колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення і вважає за необхідне оскаржувану прокурором ухвалу - скасувати, а у задоволенні клопотання ОСОБА_7 - відмовити.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4