ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/757/22 Номер провадження 11-сс/814/391/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 26 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000031 від 25.06.2021, частково задоволено клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на системний блок персонального комп`ютера «CoolerMaster»s/n/r 0370kkp093; ноутбук ASUSS200 E; мобільний телефон Samsung Galaxya 50; матеріальні носії інформації: флеш накопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці, що були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині клопотання відмовлено.

Як слідує з клопотання та ухвали слідчого судді, СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області за процесуального керівництва Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 25.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 14.06.2021 у ході виконання покладених на Службу безпеки України завдань у сфері забезпечення державної безпеки, отримано інформацію щодо привласнення майна (паливно-мастильних матеріалів) посадовими особами ВП «Локомотивне депо Кременчук» Полтавської дирекції РФ «Південна залізниця» AT «Українська залізниця» (м. Кременчук, вул. Вокзальна, 2) шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

За отриманою інформацією, службові особи ВП «Локомотивне депо Кременчук» (далі - Депо) організували протиправну схему привласнення дизельного палива у великих розмірах, з подальшою реалізацією приватним особам. З метою приховання недостачі майна до протиправної діяльності залучено співробітників Депо, які підлаштовують прилади обліку (системи контролю витрат палива «Теплотехнік», «БІСЕР» та інші), завищують норми використання дизельного палива та вираховують кількість палива, яке можна надмірно нарахувати на конкретні тепловози модифікації ЧМЕ-3. Безпосередньо викраденням та збутом тепловозного дизельного палива займаються члени локомотивних бригад, які в подальшому передають кошти за реалізоване майно службовим особам Депо.

Враховуючи викладене, посадовими особами ВП «Локомотивне депо Кременчук» Полтавської дирекції РФ «Південна залізниця» AT «Українська залізниця» щомісячно наносяться збитки державній компанії у великих розмірах.

Таким чином, в діях службових осіб ВП «Локомотивне депо Кременчук» Полтавської дирекції РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», вбачаються окремі ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Машиністами депо під час виконання рейсів до маршрутів (форма ТУЗ-1СЦ) заносяться фіктивні дані щодо значних витрат дизельного палива, що значно перевищує нормативні показники. Норми витрат дизельного пального на експлуатацію тепловозів різних моделей чітко персоніфіковані в залежності від профілю ділянок колій і станцій та виду робіт. При цьому, згідно вказівок керівника групи обліку ВП «Локомотивне депо Кременчук» ОСОБА_10 до відповідних баз вносять недостовірні відомості щодо режиму роботи тепловозів.

20.04.2022 на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено: системний блок персонального комп`ютера «CoolerMaster»s/n/r 0370kkp093; ноутбук ASUSS200 E; мобільний телефон Samsung Galaxya 50; матеріальні носії інформації: флеш накопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці, грошові кошти в сумі 42 000 грн.

Мотивуючи рішення щодо часткового задоволення клопотання, слідчий суддя взяв до уваги обставини розслідуваного кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, а саме: системний блок персонального комп`ютера «Cooler Master» s/n/ НОМЕР_1 ; ноутбук ASUS S200 E; мобільний телефон Samsung Galaxy a50; матеріальні носії інформації: флеш накопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці, можуть бути доказами у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим дійшов висновку, що клопотання в частині накладення арешту на дане майно є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна на цьому етапі кримінального провадження, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

В той же час, слідчий суддя дослідивши клопотання та матеріали подані в його обґрунтування, а також те, що прокурором не надано будь-яких доказів в підтвердження того, що вилучені грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вони набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на підставі ст. 173 КПК України, прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, оскільки прокурор, не довів необхідність такого арешту.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , вилучене в ході санкціонованого обшуку за місцем його проживання, а саме:системний блок персонального комп`ютера «Cooler Master» s/n/ НОМЕР_1 ; ноутбук ASUS S200 E; грошові кошти в сумі 42 000 грн.; мобільний телефон Samsung Galaxy a50; матеріальні носії інформації: флеш накопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці, задовольнити та заборонити відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане вище майно.

Вказує, що 20.04.2022 на виконання ухвал слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.03.2022 проведено 8 санкціонованих обшуків за адресами проживання та місця роботи можливих фігурантів кримінального правопорушення, у тому числі ОСОБА_6 , який проживає: АДРЕСА_1 .

Прокурор посилається, що в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку, чітко зазначений перелік речей та предметів, які повинно відшукати сторона обвинувачення та в подальшому вилучити. Серед вказаного, зокрема, є і грошові кошти.20.04.2022 вилучені під час санкціонованого обшуку речі, визнані речовими доказами у кримінальному провадженню №0000031 від 25.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України.

У зв`язку з чим, на переконання прокурора, усе вилучене у ході обшуку майно у кримінальному провадженні є речовими доказами, які можуть бути використані як доказ у кримінальному проваджені, та з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту в повному обсязі.

Позиції інших учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їхній представник адвокат ОСОБА_8 заперечили проти доводів апеляційної скарги прокурора та просили відмовити в її задоволенні. Прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явився, звернувся із заявою про розгляд його апеляційної скарги у його відсутність.

Мотиви суду.
В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при винесенні рішення враховано положення вищевказаних статей, а прокурором в клопотанні не доведено необхідність накладення арешту саме на вилучені грошові кошти та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

Так, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У своєму клопотанні прокурор вказує на те, що вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 , техніка, а також грошові кошти використовувались як засоби вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами, що містять в собі сліди про вчинене кримінальне правопорушення, а тому для запобігання можливості їх приховування, відчуження та своєчасності виконання необхідних слідчих дій з даним речами виникла необхідність у накладені на них арешту.

Однак прокурором жодним чином не доведено, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000031 від 25.06.2021, здійснюється за ч. 3 ст. 191 КК України за фактом привласнення майна (паливно-мастильних матеріалів) посадовими особами ВП «Локомотивне депо Кременчук» Полтавської дирекції РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» (м. Кременчук, вул. Вокзальна, 2) шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, тобто грошові кошти не є предметом вказаного кримінального правопорушення, а тому не можуть містити жодних слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також прокурором не доведено, що вилучені грошові кошти отримані внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, тобто набуті кримінально протиправним шляхом.

Слід звернути увагу, що грошові кошти вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , якому підозра не повідомлена, та їх відношення до кримінального провадження яке на даний час розслідується, жодними доказами не підтверджено.

З огляду на викладене, відсутні будь-які законні підстави для накладення арешту на грошові кошти в сумі 42 000 грн.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та вмотивованим, а апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 26 квітня 2022 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4