Справа № 216/1386/22
провадження 1-кп/216/559/22
УХВАЛА
іменем України

27 липня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000229 від 16.02.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокиївки Херсонської області, який має професійно-технічну освіту, працює водієм у КП «Міський тролейбус», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_1 раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:

28 квітня 2022 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, про що надав відповідне письмове клопотання.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.
Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що шкоду завдану кримінальним правопорушенням їй відшкодовано у повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, не заперечує, щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував та надав суду докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, зібрані під час досудового розслідування.
Відповідно до обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування були встановлені наступні фактичні обставини справи.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 16.02.2022 приблизно в 09 годин 40 хвилин, керуючи технічно справним автобусом «МАЗ 103965», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів по міському маршруту №1А «м/н Всебратське-2 пл. Визволення», рухався по проїзній частині вул. Українська з боку вул. Прорізна в напрямок вул. Петра Калнишевського, наближаючись до регульованого світлофором перехрестя вул. Українська та вул. Петра Калнишевського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.03.2021 року автобус «МАЗ 103965», реєстраційний номер НОМЕР_2 , призначений для перевезення 22 сидячих пасажирів, загальна пасажиромісткість складає 100 чоловік. Водій ОСОБА_4 , 16.02.2022 крім пасажирів, які знаходилися на обладнаних місцях в положенні сидячі, перевозив у салоні автобуса пасажирів, які стояли в момент руху, серед яких стояла ОСОБА_6 . У ході подальшого руху, під`їжджаючи до регульованого перехрестя вул. Українська та вул. Петра Калнишевського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_4 , необґрунтовано різко та раптово, застосував різке гальмування та допустив падіння пасажира ОСОБА_6 , яка знаходилася та стояла в салоні автобуса, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2,3 б), 12.9 г) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;
… д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- «12.9 г) Водієві забороняється: різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортної пригоди)».
Внаслідок недотримання водієм ОСОБА_4 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, у процесі застосованого ним різкого та необґрунтованого гальмування, перед регульованим світлофором перехрестям проїзних частин вул. Українська та вул. Петра Калнишевського в Центрально-Міського районі м. Кривого Рогу, пасажирка ОСОБА_6 , що стояла у салоні автобуса, втратила рівновагу та впала на підлогу автобуса. В результаті дорожньо-транспортного пригоди пасажир автобуса ОСОБА_6 , була травмована. Відповідно до висновку експерта №203 від 21.02.2022 року потерпілій ОСОБА_6 , були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої плечової правої кістки, за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби). П. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6. МОЗ України від 17.01.1995р.
Між порушенням водієм ОСОБА_4 , правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.9 г) Правил дорожнього руху України, та настанням наслідків заподіянням потерпілій ОСОБА_6 , середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, є прямий причинний зв`язок.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не заперечував, що при вказаних раніше обставинах вчинив злочин, пояснив, що відшкодував потерпілій завдану шкоду.
За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно, оскільки обвинувачений будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Між тим, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
При цьому, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч. 4 ст. 286 КПК України).
Частиною 3 статті 288 КПК встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Разом з цим, відповідно ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
В свою чергу, санкцією частини першої статті 286 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Таким чином, беручи до уваги зазначене, а також виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 286 КК України, положень ст. 25 КК України та фактичних обставин справи, кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості підпадає під ознаки нетяжкого злочину та за своєю правовою природою є необережним.
Виходячи з викладеного, суд, вислухавши думку потерпілої, яка не заперечувала проти задоволення заявленого захисником клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням, прокурора та обвинуваченого, які, кожен окремо, не заперечували по суті заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин та примирився з потерпілою, відшкодувавши останній матеріальну та моральну шкоду.
При цьому, судом також враховуються роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», а саме, що примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів, а звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови ПВСУ).
Крім того, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Пунктом 5 вказаної вище норми КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 46, 286 ч. 1 КК України, ст.ст. 100, 174, 257, 284, 286, 288, 314, 326 393, 395, 532, 533 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 16.02.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України - закрити.
Арешт тимчасово вилученого майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2022, а саме, автобуса «МАЗ 103965», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2019 року випуску, який належить КП «Міський тролейбус»,- скасувати.
Речовий доказ - автобус «МАЗ 103965», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2019 року випуску, який було долучено в якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000229 на підставі постанови від 17.02.2022 та який зберігається на спеціальному майданчику гаражу КП «Міський тролейбус», за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Аляб`єва, 1,- повернути законному володільцю.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_7