Справа № 346/3247/22
Провадження № 1-в/346/225/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коломия в залі суду в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-
В С Т А Н О В И В:
16.08.2022 року Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення з 30.12.2004 року по 30.04.2006 року у строк покарання в порядку ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України № 838-VIIІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року.
Засуджений в судовому засіданні подану заяву підтримав, просить її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення вказаної заяви та просив відмовити у зв`язку з її безпідставністю.
Суд, заслухавши учасників процесу, оглянувши матеріали, наявні в особовій справі засудженого, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Могильовського обласного суд Республіки Білорусь від 23.08.2005 року ОСОБА_4 засуджено за п.п. 2, 6, 12 ч. 2 ст. 139, ч. 3 ст. 207, ч. 3 ст. 339 КК РБ до 18 років позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Визначено, що строк покарання ОСОБА_4 слід відраховувати з 23.08.2005 року. Зараховано ОСОБА_4 період його попереднього ув`язнення з 30.12.2004 року по 22.08.2005 року.
Згідно ухвали судової колегії по кримінальним справам Верховного суду Республіки Білорусь від 01.11.2005 року вирок Могильовського обласного суд Республіки Білорусь від 23.08.2005 року відносно ОСОБА_4 змінено в частині виключення з описово-мотивувальної та резолютивної частини кваліфікуючу обставину умисного вбивства особи, яка знаходиться в безпорадному стані. В іншій частині вирок залишено без змін.
Вироком Кричівського районного суду Могильовської області Республіки Білорусь від 24.04.2006 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 206, ч. 5 ст. 72 КК РБ до 18 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Визначено, що строк покарання ОСОБА_4 слід відраховувати з 24.04.2006 року. Зараховано ОСОБА_4 період його відбуття покарання за попереднім вироком з 30.12.2004 року по 03.03.2005 року та період попереднього ув`язнення з 03.03.2006 року по 24.04.2006 року.
Згідно ухвали судової колегії по кримінальним справам Могильовського обласного суд Республіки Білорусь від 08.06.2006 року вирок Кричівського районного суду Могильовської області Республіки Білорусь від 24.04.2006 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін.
Вироком Мозирського районного суду Могильовської області Республіки Білорусь від 17.05.2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 411, 73 КК РБ до 6 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Визначено, що строк покарання ОСОБА_4 слід відраховувати з 17 травня 2017 року. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрано утримання під вартою, узявши його під варту в залі суду негайно.
Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Гомельського обласного суд Республіки Білорусь від 14.07.2017 року вирок Мозирського районного суду Могильовської області Республіки Білорусь від 17.05.2017 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін.
Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.02.2019 року визначено, що ст.391Кримінального кодексу України є такою, якою передбачена відповідальність за злочин, у вчиненні якого громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за вироком суду Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь від 17.05.2017 року, з урахуванням вироку суду Кричівського району Могильовської області Республіки Білорусь від 24.04.2006 року та вироку Могильовського обласного суду Республіки Білорусь від 23.08.2005 року, та відповідно до законодавства України вважати його засудженим відповідно за ст. 391 Кримінального кодексу України, що відповідає засудженню його відповідно за ч.2 ст.411КК Республіки Білорусь і йому було призначено покарання з застосуванням ст.73КК Республіки Білорусь , та відповідно до законодавства України визначити строк що підлягає відбуванню ним покарання , з застосуванням ст.71 Кримінального кодексу України шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років 6 (шість) місяців. Строк покарання ОСОБА_4 за вироком суду Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь від 17.05.2017 року слід обчислювати з дня ухвалення такого вироку іноземного суду, тобто з 17.05.2017 року.
Згідно частини 5 статті 72КК України в редакції Закону України № 838-VIII«Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72КК України викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В п. 102-105 своєї постанови від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що положення ч. 5 ст.72КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону №838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
За нормами КПК України у строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
В своєму роз`ясненні щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» Вищий Спеціалізований Суд України, зазначив, що відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Правило зарахування строку попереднього ув`язнення у випадку призначення судом іншого покарання, аніж позбавлення волі, визначено в абз. 2 ч. 5 ст. 72 КК та здійснюється за алгоритмом дій, визначених у ньому.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що періоди з 30.12.2004 року по 30.04.2006 року не підлягає зарахуванню в порядку ст.72 ч.5КК України в редакції Закону України № 838-VIIІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, оскільки в період часу з 30.12.2004 року по 24.04.2006 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 застосовувався в межах інших кримінальних проваджень.
Крім того, слід зазначити, що питання щодо зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення в цей період у строк покарання в порядку ч. 5 ст. 72 КК України було вирішено судом.
Так, відповідно до ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 10.02.2020 року, суд прийшов до висновку, що періоди з 30.12.2004 року по 24.04.2006 року не підлягає зарахуванню в порядку ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону України № 838-VIIІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, оскільки в даний період часу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 застосовувався в межах інших кримінальних проваджень та останній відбував покарання за вироками Могильовського обласного суд Республіки Білорусь від 23.08.2005 року та Кричівського районного суду Могильовської області Республіки Білорусь від 24.04.2006 року.
Ухвала набрала законної сили 18.02.2020 року, не оскаржувалася засудженим в установленому порядку.
Таким чином, на підставі наведеного суд вважає заяву засудженого такою, що не підлягає покаранню, оскільки питання щодо зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 30.12.2004 по 24.04.2006 в порядку ч. 5 ст. 72 КК України вже вирішено судом, інших підстав для задоволення заяви про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України не встановлено. Доказів перебування в умовах попереднього ув`язнення в період з 25.04.2006 по 30.04.2006 року суду не надано, матеріали особової справи таких доказів не містять.
На підставі наведеного, керуючись ч.5 ст. 72 КК України ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1