У Х В А Л А
Справа № 183/1350/22

№ 1-кс/183/280/22

11 квітня 2022 року м.Новомосковськ
Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 09 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодонецьке Добропільського району Донецької області, громадянина України, українця, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, працюючого трактористом ТОВ «Агроальянс», що зареєстрований по АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
В С Т А Н О В И В:

Згідно поданого клопотання слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що під час досудового розслідування було встановлено, що 09.04.2022 приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння свого знайомого ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними виник словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій розуміючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 09.04.2022 приблизно о 16 годині 40 хвилин, перебуваючи у дворі домоволодіння по АДРЕСА_3 , ножем, який тримав у правій руці, спричинив ОСОБА_8 один удар в область животу зліва, чим заподіяв тілесне ушкодження, що за ступенем тяжкості, відноситься до тяжких, що небезпечне для життя в момент заподіяння, та від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть ОСОБА_8 ..

09.04.2022 вказаний факт внесено до ЄРДР за №0000275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

10.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як зазначає сторона обвинувачення, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується: протоколом огляду трупа від 09 квітня 2022 року; оглядом місця події від 09 квітня 2022 року; допитом свідка ОСОБА_9 від 09 квітня 2020 року; допитом свідка ОСОБА_10 від 09 квітня 2022 року; допитом свідка ОСОБА_11 від 09 квітня 2022 року; допитом свідка ОСОБА_12 від 10 квітня 2022 року, речовими доказами по справі, лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 .

Слідчий вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що підозра, яка йому була повідомлена, окрім доказів, які були добуті під час досудового розслідування, базується на показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тому перебуваючи на свободі останній вмовлянням, залякуванням чи іншим способом може незаконно вплинути на свідків, щодо зміни своїх показань відносно нього.

З метою запобігання переліченим ризикам, слідчий та прокурор просять застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити, зазначив, що застосування більш м`яких заходів не є доцільним.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати нічний домашній арешт за адресою свого проживання.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати нічний домашній арешт. Вказав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, працює трактористом та задіяний до посівної кампанії, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Наявність ризиків прокурором та слідчим не доведено, ризик переховуватися не може обґрунтовуватись лише тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному. Зазначеному ризику може запобігти більш м`який захід у вигляді нічного домашнього арешту, з можливістю виконання польових робіт у період часу з 08 год. до 17 год. Ризик впливати на свідків є надуманим, оскільки ОСОБА_4 не заперечує факту вчинення кримінального правопорушення, співпрацює зі слідством, не заперечує спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, внаслідок яких настала смерть. Мотивів впливати на свідків у ОСОБА_4 немає.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Новомосковським РВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000275 від 09.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 фактично був затриманий 09.04.2022 о 20 год. 00 хв. в порядку ст. 208 КПК України.

10.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисному тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.

Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що є тривалим. Органом досудового розслідування представлено слідчому судді вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни ним місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні вважаю не доведеним, оскільки ОСОБА_4 співпрацює зі слідством, не заперечує факту спричинення удару ножем ОСОБА_8 . З підозрою не згоден лише в частині причини його дій, якою за його поясненнями, стала та обставина, що у домоволодінні ОСОБА_8 він виявив свій викрадений велосипед.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вирішуючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, керуюсь, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ. Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови). Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами.

ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

В цей же час, підозрюваний перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має постійне місце мешкання, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 працює трактористом ТОВ «Агроальянс» та задіяний до польових робіт та посівної кампанії 2022 року, від якої залежить продовольча безпека України. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації та веденням на території України активних бойових дій, проведення посівної кампанії є вкрай ускладненим. Відтак, слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу, який дозволить ОСОБА_4 продовжувати виконувати трудові обов`язки, відповідатиме меті забезпечення охорони загальносуспільних інтересів.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленому в ході розгляду клопотання ризику, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його фактично проживання.

Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки підозрюваний про можливість внесення застави не повідомляв, а слідчий суддя не володіє інформацією про обсяг доходів підозрюваного.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру 10.04.2022 року, а затримано його 09.04.2022 року, строк дії ухвали про домашній арешт визначаю у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,193,194,196,197,206,211,309, 372,395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , з-під варти негайно в залі суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого у період часу з 20:00 год. до 06:00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

- з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

- заборонити підозрюваному спілкування із свідками та потерпілим по кримінальному провадженню №0000275 від 09 квітня 2022 року у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 02 червня 2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 12 квітня 2022 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1