Справа № 204/24/22
Провадження №1-кп/204/322/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю або більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: особисте зобов`язання, або/чи застава на потреби Збройних сил України у кримінальному провадженні № 0000651 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2022 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання зазначила, що на даний час відсутні підстави для застосування запобіжного заходу, як тримання під вартою, щодо її підзахисного ОСОБА_7 , оскільки відповідно до ст. 183 КПК України, передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженню відсутні, а саме: стосовно ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із суворістю можливого судового рішення, яке передбачає ст. 307 КК України. Поведінка ОСОБА_4 свідчить про відсутність наміру переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки під час затримання та проведення обшуку він жодним чином не чинив опір працівникам правоохоронних органів, та те, що оскільки він не має закордонного паспорту, і в умовах воєнного стану не зможе перетнути кордон, згідно нових правил перетину державного кордону під час воєнного стану. ОСОБА_4 має постійне місце проживання де й зареєстрований відповідно до паспортних даних, копія яких міститься в матеріалах справи, адреса: АДРЕСА_1 . Стосовно ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_4 позбавлений можливості знищити, сховати, спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені під час обшуку та були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та перебувають у відповідних органах, на які покладено обов`язок їх збереження, а отже ризик щодо їх знищення, приховування або спотворення є безпідставним та необґрунтованим. Стосовно ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення. ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, що дає підстави вважати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не доведеним. Також її підзахисний не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується та тим більше не має будь-якого наміру переховуватись від суду, більш того має постійне місце проживання де буде проживати. Стосовно ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_4 не має потреби незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження були допитані свідки, поняті та інші зазначені особи, зроблені висновки експерта та попередженні про кримінальну відповідальність про завідомо неправдиві показання. ОСОБА_4 зі свідками особисто не знайомий, ризик впливу на свідків є необґрунтованим. Також, вищевказаний ризик повністю спростовується тим, що за час розгляду справи (з 2020 року) жоден учасник кримінального провадження не скаржився жодного разу, що на нього впливає ОСОБА_4 . У її підзахисного не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, оскільки він сам зацікавлений в найшвидшому розгляді справи. Тому вважає, що ризики, які заявлені стороною обвинувачення є необґрунтованими. Вважала за необхідне застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю відповідно до ст. 181 КПК України. Разом з цим, слід взяти до уваги характеризуючи дані, а саме ОСОБА_4 позитивно характеризується в Дніпровській установі виконання покарань, співкамерники відгукуються про нього позитивно, про що свідчить проведена перевірка в камері ОСОБА_4 начальником установи внутрішньої служби з відібранням пояснень від 22 липня 2022 року. Має міцні соціальні зв`язки, оскільки офіційно одружений, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 29 листопада 2019 року. Дружина ОСОБА_8 має прописку в м. Дніпро. Має на утриманні малолітню дитину, яку потрібно забезпечувати, про що свідчить свідоцтво про народження дитини від 19 квітня 2012 року. Отримав атестат з відзнакою про повну загальну середню освіту, позитивно характеризувався, навчався в Гірничому Національному Університеті про що свідчать долучені до клопотання документи про здобуття освіти. Має джерело доходу, оскільки є приватним підприємцем, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 22 березня 2019 року та може надавати консалтингові послуги. Окрім цього, ОСОБА_4 готове прийняти на посаду охоронника ТОВ «Алгоритм ЮА» про що свідчить довідка від 22 серпня 2022 року, а отже ОСОБА_4 матиме постійне джерело доходу. Має на утриманні хвору матір та батька про що свідчать нові медичні висновки на ОСОБА_9 у яких йдеться про діагноз дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ступеня. На цій стадії проявляються більш серйозні когнітивні порушення та розлади рухових функцій. Головний біль стає більш частим і тривалим, з`являється шум у вухах, тремор голови і рук, спостерігається порушення слуху, зору, координації та полівузловий еутиреоїдний зоб, наразі стоїть питання про оперативне втручання. Копії медичних обстежень батька ОСОБА_10 до клопотання долучені від 26 січня 2022 року, оскільки у родини відсутня фінансова спроможність провести повторні медичні обстеження. Має постійне місце проживання та місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що ОСОБА_4 має виявлену залежність та потяг до вживання психоактивних речовин, оскільки неодноразово звертався до лікаря з відповідними скаргами (відповідна медична документація додається), а отже потребує належного медичного обстеження, постійного нагляду кваліфікованими лікарями та лікування, яке неможливо отримати в умовах тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала своє клопотання, просила його задовольнити. Зазначила, що у її клієнта відсутні ризики на які посилається прокурор у своїх клопотаннях, а тому вважає, що можливо визначити альтернативний запобіжний захід. Просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або ж на заставу. Що стосується посилання захисника ОСОБА_6 , які він надавав в попередньому засіданні щодо оплати індивідуальної камери в у мовах ДУ «ДУВП № 4» і сплати за неї саме батьками, то на даний час індивідуальну камеру оплачують не батьки обвинуваченого, а захисник ОСОБА_6 ..
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити. Ризиків, на які посилається прокурор не має. Просив суд змінити йому запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання в повному обсязі. Зазначив, що ризики, які вказує прокурор нічим не підтверджені. Просив суд змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики на даний час є наявними та такими, що не зменшились. Підстав для зміни запобіжного заходу не має і більш м`який запобіжний захід не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про скасування запобіжного заходу, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 лютого 2022 року у підготовчому судовому засіданні судом було розглянуто клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В судовому засіданні судом було встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому в задоволенні такого клопотання судом було відмовлено.
Окрім цього, 04 квітня 2022 року судом було розглянуто клопотання захисника ОСОБА_13 про скасування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для призову на військову службу під час мобілізації, в задоволенні якого було відмовлено.
12 серпня 2022 року судом було розглянуто клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на альтернативний запобіжний захід з визначенням розміру застави, в задоволенні якого було відмовлено та надано відповідне правове обґрунтування такої відмови.
22 серпня 2022 року судом було постановлено ухвалу про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, а саме до 20 жовтня 2022 року включно.
Дніпровським апеляційним судом неодноразово переглядались ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська щодо продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого за апеляційними скаргами сторони захисту. Під час перегляду вказаних ухвал суду судом апеляційної інстанції було зазначено про продовження існування, встановлених суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та надано їм відповідну правову оцінку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 131 КПК України).
Щодо твердження захисника ОСОБА_3 про відсутність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України суд зазначає наступне.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Між тим, суд виходить з вірогідності причетності обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, суд зазначав, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.
На користь реального існування вказаного ризику судом було взято до уваги обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією Російської Федерації проти України, у ОСОБА_4 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого.
При цьому, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні, як обставину, яка суттєво збільшує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки на частині території України ведуться бойові дії та частина території України тимчасово окупована.
Посилання захисника ОСОБА_3 на те, що ризик переховування від суду відсутній, судом не береться до уваги, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , бажаючи уникнення відповідальності за вчинене кримінальне не правопорушення може вдатися до певних дій, а саме виїзду до непідконтрольних територій України з метою подальшого переховування від суду як на вказаній території, так і на території Російської Федерації де з 31 липня 2021 року перебуває по теперішній час дружина обвинуваченого ОСОБА_8 .
Що стосується посилання захисника ОСОБА_3 на відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 особисто не знайомий із свідками та з 2020 року жоден учасник кримінального провадження не скаржився щодо незаконно впливу, суд зазначає наступне.
Перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_4 на свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні, суд при постановленні ухвали врахував встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Суд повторно зазначає, що ризик впливу на свідків та експерта, існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та експерта та дослідження їх судом.
Слід окремо зазначити, що для здійснення тиску на свідків та експерта достатньо того, що особа, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, може вчинити дії, покликані на примушення свідків та експерта до надання неправдивих показань або ж відмову від їх надання.
Таким чином, оскільки судовий розгляд по справі не закінчено, згідно встановленого порядку дослідження доказів свідки та експерт ще не допитані судом, продовжує існувати ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків та експерта, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому посилання захисника ОСОБА_3 судом не беруться до уваги.
Щодо посилання захисника ОСОБА_3 на відсутність ризиків, передбачених п.п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд зазначає, що в судовому засіданні, яке відбулося 22 серпня 2022 року прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в якому останній посилався виключно на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які й були враховані судом.
Окрім цього, в попередніх клопотаннях сторони захисту про зміну запобіжного заходу, судом неодноразово зазначалось щодо відсутності існування вказаних ризиків.
Що стосується посилання захисника ОСОБА_3 про наявність позитивних характеристик з боку співкамерників обвинуваченого ОСОБА_4 , то вони не можуть судом взяті до уваги, оскільки останні є зацікавленими особами та можуть надавати неправдиві відомості пов`язані з можливими вмовляннями та обіцянками самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який в свою чергу бажає покращення умов та можливості зміни запобіжного заходу.
Окрім цього, на адресу суду не було надано та не надходило жодних документів, які б позитивно характеризували обвинуваченого ОСОБА_4 від адміністрації Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».
Щодо посилання захисника на наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, а саме дружини ОСОБА_8 , суд зазначає наступне.
В попередніх судових засіданнях при розгляді як клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, так і при розгляді клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу було встановлено, що дружина обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31 липня 2021 року перетнула державний кордон України та Російської Федерації, де перебуває по теперішній час.
Окрім цього, твердження захисника про наявність у ОСОБА_14 офіційного зареєстрованого місця проживання в м. Дніпро не може свідчити про постійне перебування останньої в Україні.
Щодо твердження захисника ОСОБА_3 про перебуванні на утриманні обвинуваченого ОСОБА_4 малолітньої дитини, суд зазначає наступне.
Як було встановлено з матеріалів кримінального провадження, а саме копії свідоцтва про народження, яке було видане відділом РАЦС адміністрації міського округу м. Фролово Волгоградської області, ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
На адресу суду стороною захисту не було надано документів, які б підтверджували удочеріння обвинуваченим ОСОБА_4 малолітньої ОСОБА_15 та перебування її на його утриманні.
Окрім цього, слід окремо зазначити, що малолітня дитина ОСОБА_15 , як і її мати ОСОБА_14 з 31 липня 2021 року перетнула державний кордон України та Російської Федерації, де перебуває по теперішній час.
Таким чином, посилання сторони захисту на наявність на утриманні у обвинуваченого малолітньої дитини, судом не може бути взятим до уваги.
Посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 позитивних характеристик з місця навчання, наявність атестату з відзнакою про повну загальну середню освіту, навчання в Гірничому національному Університеті не може спростувати наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України станом на сьогодні.
Щодо твердження сторони захисту про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 джерела доходу, суд зазначає наступне.
Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 постійного джерела доходу не має. Посилання захисника ОСОБА_3 на те, що у обвинуваченого є постійне джерело доходу, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 22 березня 2019 року та може надавати консалтингові послуги, судом не береться до уваги, оскільки лише виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не може свідчити на користь реального здійснення підприємницької діяльності та отримання обвинуваченим доходу. Крім того, підприємницька діяльність пов`язана з певним ризиком, а дохід з підприємницької діяльності не є постійним та стабільним.
Слід окремо зазначити, що під час дослідження матеріалів кримінального провадження, а саме відеозапису з місця проведення обшуку було встановлено, що на відеозаписі обвинувачений ОСОБА_4 повідомляє правоохоронців, що він вже тривалий час не займається підприємницькою діяльністю, оскільки в країні пандемія коронавірусної хвороби (COVID-19), а тому у нього жодного доходу не має.
Також слід зазначити, що суд критично ставиться до довідки ТОВ «Алгоритм Юа» від 22 серпня 2022 року, яка була надана раніше стороною захисту на підтвердження можливого працевлаштування ОСОБА_4 , оскільки, як повідомив обвинувачений в попередніх судових засіданнях, він не звертався з офіційною заявою через канцелярію Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до вказаного товариства. Суду стороною захисту не було надано жодного підтвердження правдивості такого звернення до вказаного товариства.
Судом також не беруться до уваги твердження сторони захисту щодо поганого стану здоров`я батьків обвинуваченого та їх поганого матеріального забезпечення, адже доказів того, що батьки обвинуваченого ОСОБА_4 перебувають на утриманні обвинуваченого суду надано не було.
Слід окремо зазначити, що батьки обвинуваченого є пенсіонерами та отримують пенсію, яка забезпечує їх життєдіяльність. Крім того, до моменту ув`язнення обвинувачений з ними сумісно не проживав та не був пов`язаний з ними спільним побутом. Відтак, зазначене не входить до переліку обставин, що враховуються судом, як підстава можливої зміни застосування запобіжного заходу.
Посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого постійного місця реєстрації та проживання не береться судом до уваги, оскільки це не може свідчити про відсутність ризиків, які були зазначені вище.
Доказів неможливості перебування ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» за станом здоров`я, суду надано не було.
Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку.
Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і такий, як застава, який просили обрати захисники та обвинувачений, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
Окрім того, вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, суд вважає, що запобіжні заходи у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також застави не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які наведено вище, а тому у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.
Дані, що обвинувачений не може утримуватись в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» в матеріалах кримінального провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110,176-179, 181, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю або більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: особисте зобов`язання, або/чи застава на потреби Збройних сил України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1