Справа № 183/2962/20
№ 1-кп/183/409/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000657 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда Республіка Казахстан, громадянина України, одруженого, не працюючого, маючого середньо спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

27 квітня 2020 року приблизно о 20 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 50 км/год. по автодорозі, розташованій по вул. Сучкова м. Новомосковська, Дніпропетровської області, зі сторони м. Дніпро в напрямку вул. Гетьманська, де в цей час, поблизу електроопори № 79 по вул. Сучкова, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, змінив напрямок руху вправо не впевнившись, що це буде безпечно та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався по правому узбіччю в попутному напрямку та попереду автомобіля «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого водій ОСОБА_6 на автомобілі «ВАЗ 2109» державний номерний знак НОМЕР_1 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен впевнитись, що це буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, велосипедисту ОСОБА_7 , були спричинені тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забиття головного мозку 1-го ступеню, забитих ран у лівій тім`яній області та потиличної області справа голови, саден на лобі; закритого перелому лівої великогомілкової кістки у нижній третині (область гомілковостопного суглобу), у своєї сукупності, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, що небезпечні для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, однак, від дачі показань відмовився. Крім того, зазначив, що шкоду потерпілому не відшкодовував, оскільки не мав матеріальної можливості це зробити. Дійсно, не зупинився безпосередньо після скоєння ДТП, оскільки не зрозумів, що сталося ДТП і хтось травмований. Про те, що за його участі сталося ДТП, йому стало відомо приблизно через тиждень, коли до нього додому приїхали працівники поліції. Позов в частині матеріальної шкоди визнає в повному обсязі в частині моральної не визнає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , про те, що він 27.04.2020 року приблизно о 20.00 годині їхав на своєму велосипеді в районі трубного заводу в м. Новомосковську Дніпропетровської області по обочині дороги в напрямку м. Новомосковська. В цей час він відчув сильний удар в заднє колесо свого велосипеда Від удару він відлетів та впав на лобове скло автомобіля «ВАЗ 2109», а з автомобіля впав на землю, втративши свідомість. Вказав, що зіткнення сталося перед мостом. ОСОБА_6 з місця ДТП поїхав, ніякої допомоги не надав. Швидку медичну допомогу викликав ОСОБА_8 , який їхав на зустріч та побачив ДТП, він також зателефонував і його донці. На дворі було більш-менш видно від природного освітлення. Чи було включене вуличне освітлення, точно сказати не може. Також додав, що його тілесні ушкодження відповідають висновку судово-медичного експерта. Він проходив лікування з 27.04.2020 року по 05.05.2020 року та з 06.05.2020 року по 21.05.2021 року в лікарні ім. Мечникова. У лікарні йому переливали кров, оскільки він втратив більше одного літру крові, 8 днів він лежав у відділенні неврології. Йому прибрали частину черепа. Крім того, йому оперували кісточку на нозі, вставили болти, наразі він кульгає, відчуває дискомфорт при ходьбі, і це залишиться на все його життя. На лікування він витратив 30 тисяч гривень, вказав, що це витрати без чеків, по чекам витратив 9 тисяч гривень. Додав, що обвинувачений ОСОБА_6 з місця злочину втік, допомогу йому не надав, нічого йому не відшкодував, навіть не звертався до нього з таким питанням, не вибачився перед ним, просив покарати обвинуваченого суворо. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити.

Крім показань потерпілого, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена письмовими доказами, дослідженим в судовому засіданні, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000657 від 28.04.2020 року, згідно з яким 27.04.2020 року приблизно о 20.10 годині водій автомобіля марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 чорного кольору, ОСОБА_6 , рухаючись зі сторони м. Дніпро в напрямку вул. Гетьманської по вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, біля опори № 79 допустив зіткнення з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на велосипеді в попутному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. ЖЕО № 7812 від 27.04.2020 року (п. 154);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.04.2020 року, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості по вул. Сучкова в м. Новомосковську Дніпропетровської області (а.п. 156-165) та схемою з фото таблицями до нього, на якій зафіксовано місце ДТП з напрямком руху автомобіля «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 та велосипеду (а.п. 166-170);

- протоколом огляду автомобіля від 29.04.2020 року разом з фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто автомобіль марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, під час якого було виявлено механічне пошкодження, а саме розбитий розсіювач правої передньої фари, вм`ятина на капоті, розбите лобове скло з правого боку, вм`ятина на даху автомобіля (а.п. 171-178);

- речовим доказом, а саме автомобілем марки «ВАЗ - 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається в Новомосковському РВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.п. 179);

- протоколом слідчого експерименту від 29.04.2020 року, проведеного з метою встановлення видимості велосипедиста за фактом ДТП, яка мала місце 27.04.2020 року о 20.10 годині по вул. Сучкова в м. Новомосковську Дніпропетровської області, біля опори № 79 разом зі схемою до нього. На місце ДТП по правій смузі руху було встановлено автомобіль марки «ВАЗ - 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з включеним ближнім світлом фар, та взято велосипед подібний до того, що належить ОСОБА_7 , який почали віддаляти від передньої частини автомобіля, а з робочого місяця водія поняті по черзі спостерігали за видимістю велосипедиста та з велосипеду. Замірами було встановлено, що видимість велосипедиста з велосипедом сягала більше 100 м. (а.п. 180-182);

- висновком експерта № 19/104-9/2/579 від 26.05.2020 року, відповідно до якого автомобіль «ВАЗ-2109» контактував передньою, правою частиною із задньою частиною велосипеду. Кут між повздовжньою віссю автомобіля «ВАЗ-2109» та повздовжньою віссю велосипеду в момент зіткнення складав 0° ± 5°. Встановити місце зіткнення, як геометричну крапку щодо меж проїзної частини й нерухомих орієнтирів (у метрах) - не надається можливим. Однак, з урахуванням розташування на проїзній частині сліду ковзання частини ТЗ, можливо дійти висновку, що зіткнення транспортних засобів розташовано на правому узбіччі за напрямком руху до вул. Гетьманської, перед слідом ковзання частини ТЗ за умов, якщо даний слід був утворений зруйнованими деталями велосипеду. Встановити експертним шляхом, як були розташовані автомобіль «ВАЗ 2109» д/н НОМЕР_1 та велосипед відносно меж проїзної частини дороги в момент зіткнення не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині (а.п. 186-192);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.05.2020 року, а саме до медичних документів оригіналу - медичної картки стаціонарного хворого, яка велася в відділенні нейрохірургії № 2 в період часу з 27.04.2020 року по 05.05.2020 року в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», щодо надання та проведення медичної допомоги ОСОБА_7 , та яка знаходиться в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», розташованої за адресою: площа Соборна,14, м. Дніпро (а.п.197-200);

- висновком експерта № 222/6 від 28.05.2020 року, відповідно до якого при проведенні експертизи у потерпілого знайдені тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забиття головного мозку 1-го ступеню, забитих ран у лівій тім`яній області та потиличної області справа голови, саден на лобі; закритого перелому лівої великогомілкової кістки у нижній третині (область гомілковостопного суглобу).

Тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми: вдавленого перелому лівої тім`яної кістки, забиття головного мозку 1-го ступеню, забитих ран у лівій тім`яній області та потиличної області справа голови, саден на лобі; закритого перелому лівої великогомілкової кістки у нижній третині (область гомілковостопного суглобу), у своєї сукупності, за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких, що небезпечні для життя (згідно п. 2.1.3.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.), виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючи частини травмуючого автомобіля, при автомобільній травмі, при цьому потерпілий міг знаходиться у якості водія велосипеда, з первинним контактом у ліву нижню кінцівку потерпілого, з послідуючим падінням останнього на автомобіль, або дорожнє покриття, та за давністю утворення можуть відповідати даті події вказаній в постанові ( 27.04.2020 року), що підтверджується даними медичних документів. Оцінка обставин події не входить до компетенції судово-медичного експерта (а.п.201-204);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2020 року разом зі схемою до нього, за участю свідка ОСОБА_9 , в ході проведення якого останній розказав та показав на місці про обставини ДТП, а саме: яким чином по вул. Сучкова в м. Новомосковську Дніпропетровської області, рухався автомобіль марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 , його приблизну швидкість руху, зміну напрямку руху, в результаті чого відбулося зіткнення вказаного автомобіля з велосипедистом. Також, ОСОБА_9 вказав, що водій автомобіля марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 , не зупиняючись з місця ДТП поїхав (а.п. 206-208);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2020 року, разом зі схемою та фото таблицями до нього, за участю свідка ОСОБА_10 , в ході проведення якого, остання розказала та показала на місці про обставини ДТП, а саме: яким чином по вул. Сучкова в м. Новомосковську Дніпропетровської області рухався автомобіль марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 , його приблизну швидкість руху, зміну напрямку руху, в результаті чого відбулося зіткнення вказаного автомобіля з велосипедистом. Також ОСОБА_10 зазначила, що до моменту контакту автомобіля з велосипедистом зовсім не бачила велосипедиста, а також не бачила траєкторію руху велосипедиста (а.п. 213-216);

- висновком експерта № 19/104-9/2/654 від 26.05.2020 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної події. Технічна можливість уникнути розглядаємої дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «ВАЗ 2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 встановлювалася виконанням ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому виконати їх. У даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_7 повинен був діяти згідно до вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України. В діях велосипедиста ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам п. 1.5 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути зіткнення, при заданому механізмі пригоди, не визначалася діями велосипедиста ОСОБА_7 з причин, вказаних в дослідницькій частині (а.п. 220-223).

Судом також досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 18.05.2020 року, разом зі схемою та фототаблицями до нього, за участю свідка ОСОБА_6 в ході проведення якого, останній розказав та показав на місці про обставини ДТП, а саме: як по вул. Сучкова в м. Новомосковську Дніпропетровської області рухався керований ним автомобіль марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 , де знаходився велосипедист, з якою швидкістю він керував вказаним автомобілем та, як він змінив напрямок руху вказаного автомобіля, в результаті чого здійснив, зіткнення з велосипедистом (а.п. 209-2012), однак зазначений доказ суд вважає за необхідне визнати недопустими на підставі частини 3 статті 87 КПК України, як такий, що був отриманий з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

Водночас, це не спростовує обставини, встановлених під час судового розгляду.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 .

Також, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває.

Однак, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Позиція сторони захисту про наявність такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, не знайшла свого підтвердження, оскільки, як встановлено в судовому засіданні і не заперечувались обвинуваченим, як під час досудового розслідування так і в ході судового розгляду, шкода потерпілому не відшкодовувалась, вибачення потерпілому принесені не були, а, відтак, на переконання суду, обвинуваченим не вчинено будь-яких дій, які могли б свідчити про його щире каяття.

Позиція сторони захисту про наявність такої пом`якшуючої обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, також не знайшла свого підтвердження, оскільки, як зазначив сам обвинувачений, він приймав участь у слідчих діях після того, як через тиждень з моменту скоєння ДТП, до нього додому приїхали працівники поліції, тобто фактично після того, як факт правопорушення був виявлений правоохоронними органами та встановлена особа, причетна до вказаного ДТП.

Не заперечував обвинувачений і факт того, що він дійсно з місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди поїхав, не надавши допомогу потерпілому.

Позиція обвинуваченого про те, що він не помітив, що сталося ДТП, не може бути прийнята судом з врахуванням пошкоджень автомобіля, яким керував ОСОБА_6 (а.с. 174-178).

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

Зокрема, суд бере до уваги думку потерпілого ОСОБА_7 , який просив суворо покарати обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, всі обставини по справі, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, думку потерпілого, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов, заявлений ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 9 463,06 грн., моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., суд дійшов наступних висновків.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому спричинена матеріальна шкода у вигляді витрат, пов`язаних з лікуванням. Крім того, злочином йому було завдано моральну шкоду.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суду у якості доказів надані наступні документи: копії чеків; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № Є3124 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в поліклініці за місцем проживання в ортопедії та травматології № 2 з 06.05.2020 року по 21.05.2020 року; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № Є 2929 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився на лікуванні у відділенні нейрохірургії № 2 КП «ДОКЛМ «ДОР» з 27.04.2020 року по 05.05.2020 року; медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_7 № .

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, враховуючи те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди обґрунтований та підлягає задоволенню частково.

При вирішенні питання щодо стягнення матеріальної шкоди суд бере до уваги посилання позивача на надані копії чеків (а.с.68-74), однак суд у якості належних доказів може враховувати лише ті з них, які супроводжуються рецептом (тобто призначенням лікаря). Те саме стосується й чеків на придбання палива, які суд у якості належних доказів не може враховувати, оскільки з них не вбачається, що саме це паливо було використане потерпілим з метою пересування його до медичного закладу та аптеки.

Згідно рецепту лікаря, ОСОБА_7 призначалися наступні препарати: «Обстеогеном», «Структум», «Гліцин», «Неовітом», «Когнум», «Улсепан», «Медралгін», «Ізосол», «Цефтріаксон», «Церупал».

Однак, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, лише в частині витрат підтверджених рецептом та чеками, а саме в сумі 6 783,63 гривень (722,00 гривень, 3878,53 гривень, 1447,00 гривень, 736,10 гривень).

Саме в цій частині суд вважає матеріальну шкоду обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає відшкодуванню.

В іншій частині позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку з тим, що позивач, в порушення вимог ст. ст. 80, 81 ЦПК України, не довів її наявність.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом статей 23, 1167 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає встановленим, що потерпілому ОСОБА_7 протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час вчення злочину; душевних стражданнях потерпілого в зв`язку зі спричиненими тілесними ушкодженнями, які потребували тривалого часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідувати правоохоронні органи.

При визначенні розміру суми, яку необхідно стягнути із засудженого у рахунок відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд вважає, що вона визначена з урахуванням перенесеного потерпілим стресу, порушенням способу його життя та життя його родини, пов`язаного з лікуванням, погіршенням стану здоров`я та проходженням курсу лікування.

Суд також враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок злочину, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 100 000,00 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 5230,40 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 19/104-9/2/579 від 26.05.2020 року у сумі 3922,80 грн., висновок експертиза результатами проведення судової експертизи обставин і механізму ДТП № 19/104-9/2/654 від 26.05.2020 року в сумі 1307,60 грн.).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 22, 1166, 1167 ЦК, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної, моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодуванням матеріальної шкоди 6 783 гривні 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ - 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається в Новомосковському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 5 230 гривень 40 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1