Номер провадження:1-кс/521/5798/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
24.09.2021 досудовим розслідуванням встановлено, що року до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про те, що 05.11.2021 за адресою м. Одеса, вул. Водопровідна 13 А, ним було зупинено автомобіль Ford Focus з номерними знаками НОМЕР_1 та під час перевірці документів у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешк. АДРЕСА_1 було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з явними ознаками підробки (ЖЕО №19424 від 05.11.2021).
За даним фактом дізнавач СД відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000645 від 05.11.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
05.11.2021 під час проведення огляду місця події, за участю ОСОБА_4 ОСОБА_5 який добровільно надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером НОМЕР_2 з явними ознаками підробки.
Також, 05.11.2021 в ході проведення огляду місця подій, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером НОМЕР_2 з явними ознаками підробки було вилучено та поміщено до полімерного сейф-пакету з серією та номером FPS 5014906.
05.11.2021 вилучене в ході проведення огляду місця подій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером НОМЕР_2 було визнано речовим доказом.
Завданням арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до 4.2 ст. 170 КК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
Таким чином, вилучені предмети відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто є об`єктом кримінально протиправних дій, тому з метою збереження речових доказів, виникли підстави слідчому судді для накладення арешту на майно.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилучених предметів, які мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважав, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.
Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.п., 3,4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна. Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання органу досудового розслідування про арешт майна задовольнити.
Накласти з забороною відчуження, користування та розпорядження на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серією та номером НОМЕР_2 , вилучене 05.11.2021 під час проведення огляду місця подій.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1