Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1240/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000171 від 25.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та скаргу захисника ОСОБА_5 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України,
У С Т А Н О В И В:
Слідча СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, в рамках кримінального провадження № 0000171 від 25.01.2022.
За версією органу досудового розслідування 25.01.2022 приблизно о 05 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 71, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення офісу ТОВ «Колумбавто», що знаходиться за вищевказаною адресою.
З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 вступили у злочинну змову без розподілу злочинних ролей.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, 25.01.2022, приблизно о 05 год. 40 хв. За адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовленого, невстановленого досудовим слідством предмету, для полегшення вчинення злочину, зламали магнітний замок вхідних дверей та проникли до приміщення офісу ТОВ «Колумбавто», звідки таємно викрали: ноутбук марки Apple Macbook, s/n COMQM6QG085, ноутбук марки Dell, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 9C IMEI НОМЕР_1 , загальною вартістю 15 000 гривень.
Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК.
26.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 25.01.2022, протокол предявлення особи д для впізнання з фотоснімками зі свідком ОСОБА_9 , протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.01.2022, протокол огляду місця подїї від 25.01.2022, протокол огляду відеозапису від 26.01.2022, протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , протокол огляду від 26.01.2022 та інші докази у їх сукупності.
Відповідно до ст. 12 КК України ч. 3 ст. 185 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
На думку слідчого, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обґрунтовується існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник та підозрюваний в судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, обрати більш м`який запобіжний захід.
Захисник в порядку ст. 206 КПК України подав скаргу на незаконне затримання підозрюваного.
В обґрунтування скарги зазначає, що були відсутні наведені підстави для затримання за відсутності судового рішення. Вказує, що ОСОБА_4 було затримано за відсутності законних підстав та з порушенням вимог КПК України. Просив визнати затримання підозрюваного ОСОБА_4 незаконним.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 та про задоволення клопотання слідчої у зв`язку з наступним.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
25.01.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення.
26.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 25.01.2022, протоколом предявлення особи д для впізнання з фотоснімками зі свідком ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.01.2022, протоколом огляду місця подїї від 25.01.2022, протоколом огляду відеозапису від 26.01.2022, протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , протокол огляду від 26.01.2022 та іншими доказами у їх сукупності.
Згідно вимог підпунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь.
Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
Аналізуючи даний ризик, суд звертає увагу, що підозрюваний не одружений та не має офіційного місця роботи, тобто в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі.
Крім цього, останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, тобто аналогічних тому, який йому на даний час інкримінується, що свідчить про низький рівень моральності останнього.
Разом з тим, на даний час в Голосіївському, Подільському, Солом`янському, Шевченківському районних судах м. Києва слухаються справи за обвинуваченням ОСОБА_4 , рішення в даних справах відсутні у зв`язку з переховуванням останнього. У зв`язку з цим, ухвалами Шевченківського та Солом`янського районних судів м. Києва від 18.10.2021 та 15.11.2021 ОСОБА_4 оголошено в розшук.
Також, постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві від 12.11.2021 ОСОБА_4 оголошено в розшук за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, а саме за ч. 3 ст.185 КК України у зв`язку з переховуванням підозрюваного.
При аналізі ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя виходить з того, що підозрюваний може чинити тиск на свідків з метою зміни ними показів для уникнення кримінальної відповідальності. Показання свідків мать вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду.
Аналізуючи ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходить з того, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинений злочин, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклик слідчого, суду. Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, тобто аналогічних тому, який йому на даний час інкримінується, при цьому належних висновків не зробив та продовжив вести злочинний спосіб життя та на даний момент обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Також підозрюваний не має офіційного місця роботи, а тому може продовжувати злочинну діяльність з метою збагачення.
Вказане свідчить про небажання ставати на шлях виправлення, наявність корисливого мотиву на заволодіння чужим майном та підтверджує існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Також існує ризик, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час перевіряються відомості щодо залучення інших осіб до вчинення злочину, які могли сприяти його вчинення або подальшому переховуванню підозрюваних, крім того, перевіряються інші епізоди діяльності підозрюваного.
Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку, оскільки даний запобіжний захід не може запобігти вчиненню інших злочинів, переховуванню від органу досудового розслідування та іншим ризикам. Перебуваючи в умовах домашнього арешту, підозрюваний зможе контактувати з іншим підозрюваним ОСОБА_7 за допомогою електронних засобів зв`язку та інтернету.
З цих же підстав недостатнім є і застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
А відтак суд приходить до висновку, що є достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадії досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених законом.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що розмір застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде завідомо непомірним для підозрюваного, а тому вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 5 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; повністю утриматись від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Перевіряючи доводи скарги захисника щодо незаконного затримання підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до п.6 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.
Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:
1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;
2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Згідно з ч.4 ст.208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Частина 5 ст. 208 передбачає, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
На виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України ОСОБА_4 повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснено право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Протокол затримання відповідає загальним вимогам, передбаченим ст. 104 КПК України, та спеціальним вимогам, передбаченим ч. 5 ст. 208 КПК України.
Підозрюваного затримано після вчинення злочину, оскільки безпосередньо після виявлення злочину органом досудового розслідування вживали слідчі дії щодо встановлення осіб, причетних до його вчинення, а тому слідчий суддя погоджується із процесуальною підставою затримання ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
Системний аналіз ст. 211 КПК України в сукупності з положеннями ст. 186, 206 цього Кодексу, вказує на те, що підставою для поставлення слідчим суддею рішення про звільнення позбавленої свободи особи, доставленої до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, може бути лише очевидна незаконність затримання, перевищення граничного строку затримання та невиправдане зволікання у доставленні особи до суду.
З огляду на встановлені обставини підстав для негайного звільнення ОСОБА_4 з під-варти не вбачається, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України відмовити.
Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000171 від 25.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та помістити його до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів, обчислюється з 25 січня 2022 року, тобто з моменту його затримання, і припиняє свою дію 25 березня 2022 року.
Розмір застави визначити у межах 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; повністю утриматись від спілкування з особами, анкетні дані яких зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала слідчого судді діє до 25 березня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження для відома.
Копію ухвали направити ДУ «Київський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1