ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000060 від 23.05.2021 року, на підставі обвинувального акта та угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, не депутата, з середньою освітою, який тимчасово не працює, засудженого 02.12.2021 року вироком Підволочиського районного суду за ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 Кримінального кодексу України,

за участі: сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 Кримінального кодексу України. В підготовче судове засідання учасники провадження подали угоду про примирення від 17 червня 2021 року між представником потерпілого - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України в особі юридичної особи природний заповідник «Медобори», - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , тому згідно з вимогами ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

Суд визнає доведним, що ОСОБА_3 , взявши вдома, в с. Богданівка, знаряддя для проведення незаконної порубки, а саме ручну пилку, 22 травня 2021 року приблизно о 11:00 год, прийшов до території Вікнянського лісництва природного заповідника « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що поблизу с. Остап`є Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області. Надалі, реалізовуючи злочинний намір, направлений на незаконну порубку лісу, 22 травня 2021 року приблизно о 11:20 год, ОСОБА_3 перебуваючи в кварталі №2 виділі № НОМЕР_1 Вікнянського лісництва природного заповідника « ІНФОРМАЦІЯ_2 », поблизу с. Остап`є Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, що відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд», відноситься до природно-заповідного фонду України, вибрав з поміж дерев, одне сироростуче (живе) дерево породи «черешня», яке знаходилося на пні (не відділене від коріння) та було багаторічною рослиною з чітко вираженим твердим стовбуром та гілками, що утворюють крону та, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, використовуючи вказану ручну пилку, здійснив повне відокремлення сироростучого дерева породи «черешня» від кореня способом спилювання. Надалі, ОСОБА_3 , діючи з єдиним умислом, у вказаному кварталі та виділі вибрав з поміж дерев інше сироростуче (живе) дерево породи «черешня», яке знаходилося на пні (не відділене від коріння) та було багаторічними рослинами з чітко вираженим твердим стовбуром та гілками, що утворюють крону і, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом використовуючи ручну пилку, здійснив повне відокремлення сироростучого дерева породи «черешня» від кореня способом спилювання, а тому ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, а саме в незаконній порубці лісу, вчиненій у заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду.

Внаслідок злочинних дій, ОСОБА_3 заподіяв державним інтересам матеріальну шкоду на суму 225,00 грн.

Згідно з угодою про примирення від 17.06.2021 року обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину за ч. 3 ст. 246 КК України. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 246 КК України - у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, термін якого просять визначити суд.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Всі фактичні обставини справи вказані правильно. Заподіяну державі шкоду відшкодував. Також пояснив суду, що угоду уклав добровільно і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити угоду про примирення.

Представник потерпілого також просив затвердити угоду про примирення, укладену добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди зрозумілі. Претензій матеріального характеру не має.

Прокурор у судовому засіданні просила затвердити цю угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені в ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки укладення і затвердження угоди.

У п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року №13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст.75 КК України визначаються виключно судом.

Також судом встановлено, що дана угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 246 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті.

Крім того, в судовому засіданні з`ясувалося, що 02.12.2021 року ОСОБА_3 засуджений вироком Підволочиського районного суду за ч. 1 ст. 310 та ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, а тому є підстави для для застосування судом ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якої, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тому, суд, з`ясувавши думку обвинуваченого, представника потерпілого, прокурора щодо можливості зарахування покарання, відбутого частково за попереднім вироком, вбачає правові підстави для затвердження угоди, укладеної 17.06.2021 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого потерпілого - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України в особі юридичної особи природний заповідник « ІНФОРМАЦІЯ_2 », - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену 17.06.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.05.2021 року за №0000060.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, із покаранням, призначеним за вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02.12.2021 року, за яким йому призначено покарання у виді до 2 років обмеження волі, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- два дерева породи «черешня» - повернути представнику потерпілого ОСОБА_5 ;

- ручну пилу, яка передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №5 (смт.Підволочиськ) повернути ОСОБА_3 як власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Підволочиський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1