У Х В А Л А

17 серпня 2021 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

старший слідчий відділення розслідування злочинів,
скоєних проти життя та здоров`я особи СВ
Білоцерківського районного управління поліції
Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся скаргою на постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України
В обґрунтування скарги зазначив, що у провадженні слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувало кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 16.01.2014 року.
22.05.2021 року старшим слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Звертає увагу на порушення слідчим норм КПК України, неповноту та однобічність досудового розслідування, що призвели до прийняття незаконного процесуального рішення про закриття кримінального провадження.
Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки фактично, на думку потерпілого, не були призначені та проведені всі необхідні слідчі дії, а саме: в повному обсязі не перевірені доводи потерпілого ОСОБА_3 ; не вилучена з місця злочину і не направлена на експертизу кров ОСОБА_5 , яка потрапила на підлогу із зламаного носу; на встановлено причини виникнення пожежі та конкретні обставини події особливо тяжких кримінальних правопорушень, що мали місце 03.01.2008 року в квартирі АДРЕСА_1 ; не були проведені оперативно-розшукові дії для встановлення осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень; не призначено комісійну комплексну судово медико-ситуалогічну експертизу з метою встановлення причин смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та обставин, при яких настала смерть останніх. Стверджує, що висновки постанови суперечать матеріалам кримінального провадження та висновкам проведених експертиз.
Просить постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, скасувати, оскільки вважає її незаконною, такою що постановлена з грубим порушенням вимог КПК України.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
В поданій скарзі ОСОБА_3 ставить питання про поновлення строку для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження, як такого, що пропущений з поважних причин. На обґрунтування свого клопотання зазначає, що у порушення вимог КПК України, слідчий не надіслав йому копію оскаржуваної постанови.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Проаналізувавши клопотання та наявні матеріали, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на подання даної скарги, як такий що пропущений з поважних причин.
Враховуючи викладене, скарга підлягає розгляду по суті.
В судове засідання особа, скаржник ОСОБА_3 не з`являвся, про час, місце, дату розгляду справи повідомлений належним чином. В поданій скарзі просив розглянути її за його відсутністю, а також просив скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати.
Старший слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні скарги, вважає постанову законною і обґрунтованою. Зазначила про те, що не може пояснити, що з кримінальним провадженням, яке було внесено в ЄРДР за ч. 3 ст. 187 КК України та об`єднано з даним кримінальним провадженням і чи прийняте по ньому будь-яке рішення. Повідомила, що всі необхідні слідчі дії та експертизи в даному кримінальному провадженні проведені. Що стосується медико-ситуалогічної експертизи, то нею було прийнято рішення про недоцільність її проведення. Зазначила, що після скасування попередніх постанов про закриття кримінального провадження слідчі дії не проводила, була здійснена оцінка наявних матеріалів кримінального провадження і на підставі цього було прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Вказала, що дійсно на підставі рішення слідчого судді Шевченківського міськрайонного суду м. Києва 15.04.2021 року були внесені відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, а також, 18.05.2021 року за п. 4 , п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Дослідивши матеріали додані до скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року та постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
У провадженні слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувало кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 16.01.2014 року.
22 травня 2021 року постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 , кримінальне провадження № 0000011 від 16.01.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За змістом ст. 284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Крім того, згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 22 травня 2021 року не містить всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, винесена на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Так, слідчим під час закриття кримінального провадження не надано оцінки даним, викладеним в заяві про вчинення кримінального правопорушення, не проведені необхідні слідчі дії, що в свою чергу свідчить про неповноту проведеної перевірки.

Крім того, з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року убачається, що після скасування постанов слідчих про закриття кримінального провадження від 19.05.2019 року та 10.08.2017 року, в даному кримінальному провадженні жодні слідчі дії не проводилися, що підтверджено і слідчим в судовому засіданні, під час розгляду скарги.
На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського міськрайонного суду м. Києва 17.03.2021 року були внесені відомості до ЄРДР за №0000319 від 15.04.2021 року за ч. 82 ст. 194 КК України. Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського міськрайонного суду м. Києва 17.03.2021 року були внесені відомості до ЄРДР за №0000363 від 18.05.2021 року за п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Також, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського міськрайонного суду м. Києва 17.03.2021 року були внесені відомості до ЄРДР за №0000364 від 18.05.2021 року за ч. 4 ст. 187 КК України.
Постановою прокурора Білоцерківської окружної прокуратури від 20.05.2021 року вказані матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях були об`єднані в одне провадження під №0000319 від 15.04.2021 року.
Постановою прокурора Білоцерківської окружної прокуратури від 20.05.2021 року вказані матеріали досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000319 від 15.04.2021 року були об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року.
Разом із тим, після внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення та винесення постанов про об`єднання кримінальних проваджень, жодної слідчої дії здійснено не було, досудове розслідування не проводилося, натомість через два дні було винесено постанову про закриття кримінального провадження.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» йдеться, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Так, згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині п`ятій ст.38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе орган досудового розслідування, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
Зазначене свідчить про не дотриманість слідчим вимог ст. ст. 91-94 КПК України щодо збирання доказів, оцінки вже наявних доказів, не дотриманість вимог ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної оцінки, а тому має місце невідповідність винесеної ним постанови вимогам ст. 110 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що в даному кримінальному провадженні досудовим розслідування не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, тобто порушено вимоги ч. 5 ст. 38 КПК України, не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року, винесена без з`ясування усіх обставин, які підлягають встановленню.

Також, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки в ній не викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Зокрема, закриваючи кримінальне провадження, слідчим не враховано вимоги ст. 284 КПК України, згідно з якими під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Крім того, у вказаній постанові взагалі відсутні відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, не змогла пояснити і слідчий в судовому засіданні що з даним кримінальним провадженням в цій частині.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим було порушено принцип законності, передбачений ч. 2 ст. 9 КПК України, про обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зміст процесуального рішення слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому доводи заявника про необґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження та порушення вимог кримінального процесуального законодавства при її винесенні заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, скаргу слід задовольнити та скасувати постанову від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Керуючись ст. ст. 93, 94, 117, 303, 305-309 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку для подання скарги задовольнити.
Поновити строк ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року.
Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року, задовольнити.
Постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 22.05.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000011 від 16.01.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження повернути до слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для продовження проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 16.01.2014 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1