Справа № 308/428/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/68/22 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 з доповненнями до неї, на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2022.
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 10 год. 30 хв. - 07.04.2022, щодо:
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, на початку березня 2021 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений), взявши на себе функції організатора, усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про місце та особу, у якої можна придбати, а також усвідомлюючи можливість забезпечувати учасників групи цими засобами та речовинами для подальшого збуту, організував стійку злочинну групу, до складу якої як співорганізатора залучив ОСОБА_13 , та в якості виконавців ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 .
Для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_12 , діючи у складі організованої ним злочинної групи учасниками якої є: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , які будучи об`єднані спільною метою незаконного збагачення, із розподілом функцій кожного з учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану, здійснював організацію незаконного збуту психотропних речовин - метамфетаміну та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу.
Від вказаних осіб, ОСОБА_12 вимагав чіткого виконання всіх його вказівок, контролював та координував, в залежності від обстановки, діяльність групи, об`єднаної єдиним планом, визначав та розподіляв функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого та схваленого всіма учасниками організованої групи.
Організована злочинна група очолювана ОСОБА_12 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб для вчинення корисливих злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - канабісу, між членами якого підтримувалися стійкими стосунками між собою; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період із березня 2021 року по січень 2022 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організатора ОСОБА_12 ; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети та свідомого виконання своїх функцій кожним із них.
Вказана злочинна група попередньо зорганізувалась в єдине злочинне об`єднання, метою діяльності якої було незаконне збагачення шляхом вчинення незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин і наркотичних засобів мешканцям Закарпатської області.
Для більш ефективної діяльності організованої групи, з метою досягнення запланованого результату та незаконного збагачення під час вчинення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_12 визначив та розподілив функції кожного учасника групи, від яких вимагав конспірації дій та чіткого виконання всіх його вказівок, особисто контролював та координував діяльність створеної ним групи, маючи фінансові можливості забезпечувати членів групи приміщеннями та транспортними засобами, здійснював розробку та втілення в життя злочинного плану діяльності організованої ним групи, слідкував за її постійним вдосконаленням. Разом із тим, ОСОБА_12 здійснював контроль та координацію виконання функцій членами організованої групи, давав вказівки членам групи щодо зважування, фасування і зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабісу» та психотропної речовини «метамфетаміну», придбавав та забезпечував учасників організованої групи психотропними речовинами, наркотичними засобами у достатній кількості, контролював витрати на їх придбання та витрати, пов`язані із забезпеченням незаконної діяльності групи у різних місцях, прикриття та заходи конспірації, безпосередньо контролював збут таких засобів та речовин, а після вчинення злочинів розподіляв грошові кошти, отримані внаслідок злочинної діяльності групи.
Разом з тим, учасники організованої групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття своїх злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви наркотичного засобу чи психотропної речовини, пакунків, у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви наркотичних засобів чи психотропних речовин, при цьому всі учасники організованої групи за попередньою домовленістю знали про що йде мова.
Крім того, ОСОБА_12 діяв як організатор злочинної групи, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, сприяв вчиненню злочинів шляхом забезпечення учасників організованої групи психотропною речовиною та наркотичними засобами, для їх подальшого збуту в роздріб, тобто брав на себе функції постачальника цих
заборонених та обмежених в обігу речовин, надавав поради та вказівки щодо організації роботи кожного учасника групи під час реалізації наркотичних засобів і психотропних речовин, контролював заходи безпеки і конспірації щодо нерозголошення дійсної незаконної діяльності її учасників, контролював кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів від співучасників злочинної групи, та розподіляв між ними незаконні прибутки.
ОСОБА_13 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_12 організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діяв одночасно як співорганізатор та виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, сприяв вчиненню злочинів іншим співучасникам, шляхом надання рекомендацій особам, які збували особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, щодо правильної розмови з особами, які придбавали заборонені в обігу речовини, щодо надання так званих подарунків особам, які придбавали заборонені в обігу наркотичні засоби та психотропні речовини, з метою залучення інших клієнтів (покупців). Крім того, виконуючи функції виконавця, особисто здійснював фасування, зберігання та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, контролював кількість отриманих від такої незаконної діяльності грошових коштів від інших співучасників, які в подальшому передавав організатору ОСОБА_12 , для розподілу між членами організованої групи та використання для закупівлі або виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених в обігу речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності.
ОСОБА_14 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_12 організованої групи, здійснюючи функції виконавця, згідно розробленого плану та розподілу ролей, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою співорганізатора злочинної групи ОСОБА_13 , безпосередньо приймав участь у фасуванні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збував особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс» і психотропні речовини, обіг яких обмежений, особисто займався підшукуванням нових осіб та місць для збуту особам цих заборонених в обігу речовин.
ОСОБА_15 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_12 організованої групи, здійснюючи функції виконавця, згідно розробленого плану та розподілу ролей, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, отримував від співорганізатора організованої групи ОСОБА_13 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс» і психотропні речовини для їх подальшого збуту, безпосередньо приймав участь у зберіганні, перевезенні та незаконному збуті наркотичних засобів і психотропних речовин особам, що схильні до їх вживання, займався підшукуванням нових осіб для подальшого збуту їм цих заборонених в обігу речовин за наперед обумовлену ціну.
ОСОБА_9 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_12 організованої групи, здійснюючи функції виконавця, згідно розробленого плану та розподілу ролей, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, на досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення, за вказівками співорганізатора злочинної групи ОСОБА_13 безпосередньо займалась зберіганням, зважуванням та фасуванням особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабісу» і психотропних речовин, обіг яких обмежений з метою їх збуту, контролювала кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, складала і вела їх підрахунок, передавала виручені грошові кошти організаторам ОСОБА_13 та/або ОСОБА_12 для подальшого узгодженого розподілу коштів між членами організованої групи та використання для закупівлі наркотичних засобів і психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами організованої групи, з метою не викриття їх незаконної діяльності.
Для досягнення злочинної мети, відомої всім співучасникам, члени організованої групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи.
У складі організованої злочинної групи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території м. Мукачево, при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_12 , діючи у складі організованої ним злочинної групи, разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану, при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з березня 2021 року по січень 2022 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабісу» та психотропної речовини, обіг якої обмежений «метамфетамін».
Після придбання вказаних речовин, ОСОБА_12 на досягнення єдиного злочинного плану, передавав зазначені придбані з метою збуту наркотичні та психотропні речовини співорганізатору ОСОБА_13 , який у свою чергу, згідно визначених йому функцій у складі організованої групи, умисно, незаконно, забезпечив зберігання з метою подальшого збуту вказаних речовин за місцем свого фактичного проживання у орендованій ним квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Разом з тим ОСОБА_13 , узгодивши з ОСОБА_12 та іншими членами групи, в період з 16.04.2021 по 04.08.2021, безпосередньо з ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні квартири за вказаною адресою, умисно, незаконно, з метою збуту зберігали у різних схованках зазначені вище психотропні речовини «метамфетамін» та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс», а також у визначені періоди часу проводили їх зважування та пакування на окремі дози з метою їх продажу у роздріб.
Зокрема, в період з квітня 2021 року по серпень 2021 року ОСОБА_13 , на виконання відведеної йому ОСОБА_12 злочинної ролі у складі організованої групи, по місцю свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_2 , систематично, із визначеною періодичністю, приносив у великих пакетах особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс» та порошкоподібні речовини, які містили психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін».
Вказані речовини ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , відбирали і зважували із застосуванням електронних ваг, поміщали у заздалегідь підготовлені згортки фольги та поліетиленові зіп-пакетики, перераховуючи їх кількість для звіту перед організатором групи.
Після виконання вказаних дій ОСОБА_13 особисто або ж особи, яких він залучив, перераховували розфасовані наркотичні засоби та психотропні речовини, та поміщували у великі пакети типу «зіп», які надалі ОСОБА_13 зберігав в іншій кімнаті або одразу передав ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які разом із ним же, згідно розподілених функцій, систематично збували такі розфасовані наркотичні засоби і психотропні речовини стороннім особам. Після чого, виручені за збут наркотичної та психотропної речовини грошові кошти, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , передавали ОСОБА_13 , який у свою чергу, виконуючи функції співорганізатора, передавав ОСОБА_12 та звітував перед ним за кількість збутих речовин і отриманих від цього грошових коштів.
08.02.2022 ОСОБА_9 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.307 КК України.
Необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий мотивував обґрунтованістю пред`явленої останній підозри, тяжкістю покарання, яке їй загрожує, у разі доведення винуватості, а також наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
При вирішенні клопотання про обрання підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, а також наявність ризиків її не належної процесуальної поведінки. З метою запобігання встановлених в ході судового розгляду ризикам, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави. Окрім того, застосовуючи ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував і дані про її особу, зокрема те, що вона має постійне місце проживання, є молодою за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, відсутні обставини, які б перешкоджали її утриманню під вартою.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до останньої запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам. Зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що застування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Як вбачається з клопотання слідчого, та ухвали слідчого судді у ній відсутнє обґрунтування щодо не можливості запобігти встановленим ризикам шляхом застування ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Вказує на те, що ризики на якій посилається слідчий також є недоведеними, зокрема ОСОБА_9 не затримувалась у порядку ст.208 КПК України, добровільно з`являлась на виклики слідчого та суду, тобто дотримувалась належної процесуальної поведінки. Підозрювана має постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше не судима, відсутня заподіяна шкода, внаслідок вчинення злочину у якому вона підозрюється. Окрім того, захисником ОСОБА_6 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначає, що він надіслав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку 10.02.2022, тобто у межах передбаченого законом 5-ти денного строку, що підтверджується даними з реєстру відстеження поштового відправлення, однак у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану , відповідне поштове відправлення тривалий час не надходило до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим захисник вимушений був подати вказану апеляційну скаргу через канцелярію суду з пропуском строку. Таким чином, з врахуванням наведених обставин захисник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 10.02.2022, як такого, що пропущений з поважних причин.
У доповненні до апеляційної скарги захисники - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловили аналогічні вимоги, що і у апеляційній скарзі щодо скасування ухвали слідчого судді, постановлення апеляційним судом нової ухвали про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. В обґрунтування своїх вимог вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є необґрунтованою, ризики,
передбачені ч.1. ст.177 КПК України відсутні та необґрунтовано неможливість застосування підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу. Щодо обґрунтованості підозри, просять врахувати, що матеріали клопотання не містять доказів причетності ОСОБА_9 до інкримінованого їй злочину. До того ж, з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які встановлені органом досудового розслідування, не можливо встановити, яка роль та участь ОСОБА_9 у даному кримінальному проваджені. Вважають, що долучені до клопотання докази стосуються інших підозрюваних та не доводять обґрунтованість висунутої ОСОБА_9 підозри. Захисники також переконані, що слідчий не довів існування ризиків не належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_9 , оскільки відсутні будь-які факти та докази, які б це підтвердили. На спростування наявності ризиків захисники просять врахувати дані про особу ОСОБА_9 , яка позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, проживає у великій родині, серед яких є і брат з інвалідність, який постійно потребує стороннього догляду. На думку захисників, застосування відносно ОСОБА_9 домашнього арешту з електронним засобом контролю цілком зможе забезпечити, дотримання нею належної процесуальної поведінки. Звертають увагу, що ОСОБА_9 не є організатором злочинної групи, а тому ризик впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження є малоймовірним, до того запобігти цьому ризику можливо шляхом покладення на підозрювану певних обов`язків. Захисники просять врахувати, що ОСОБА_9 немає наміру ухилятись від слідства та суду та буде дотримуватись процесуальної поведінки. Таким чином, захисники переконанні, що сукупність наведених обставин дають підстави застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
У доповненнях до апеляційної скарги захисник - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постанови нову, якою застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою. На думку захисника встановлені у даному кримінальному проваджені ризики та дані про особу підозрюваної, дають підстави для застосування їй цілодобового домашнього арешту або визначення розміру застави. Окрім того, вважає, що слідчий суддя належним чином не перевірив сукупність долучених до клопотання доказів в контексті їх достатності для встановлення обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_9 підозри. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується, наразі перебуває у процесу поновлення на роботі. Окрім того, згідно висновку лікаря у ОСОБА_9 встановлено діагноз деструктивна пневмонія, а тому перебування її в умовах слідчого ізолятора, камери якого вкриті пліснявою, може негативного вплинути на її стан здоров`я. Захисник переконана, що матеріали клопотання слідчого не доводять необхідності у застосуванні ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу, а сама лише тяжкість злочину не може бути безумовною підставою для тримання її під вартою, оскільки це суперечить нормам КПК України та практиці ЄСПЛ. Під час апеляційного розгляду просить дослідити характеризуючи підозрювану ОСОБА_9 дані.
Заслухавши доповідь судді, поясненна захисників підозрюваної ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з урахуванням внесених до неї доповнень, промову прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями до неї, не підлягає до задоволення з таких підстав.
Наявні у матеріалах провадження письмові докази свідчать про те, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, захисником ОСОБА_6 не пропущено, оскільки ухвала слідчого судді постановлена 10.02.2022, а апеляційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку 14.02.2022.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір
доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу.
08.02.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 10.02.2022 за клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_10 підозрюваній ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2022.
При вирішенні питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_9 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України за, що їй у разі доведеності вини загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаного кримінального правопорушення це свідчить про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає. Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується доказами, а саме: протоколом проведення аудіо-, відеоконтролю в публічно недоступному місці; протоколом зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; висновками судових експертів Закарпатського НДЕКЦ, в результаті проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_9 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер,
тривалість та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, за яке їй у разі доведеності вини загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, дані про особу підозрюваної і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик у свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.
Апеляційний суд зауважує, що предметом інкримінованого ОСОБА_9 злочину виступають особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини. Даному злочину притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. Саме тому право кожного на охорону здоров`я, в тому числі і від негативного впливу на організм людини наркотичних, психотропних і токсичних речовин, визначено як одне із основних прав людини, та закріплене в ст.49 Конституції України.
Таким чином, застосований ОСОБА_9 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про її особу та тяжкості пред`явленої їй підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.
При цьому колегія суддів констатує, що досліджені судом апеляційної інстанції дані, що характеризують особу підозрюваної ОСОБА_9 , на які вказується в доповненнях захисника ОСОБА_8 , зокрема позитивні характеристики з місця роботи та проживання, відомості про її родину, серед яких є дідусь похилого віку, а також брат з інвалідністю, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, не є визначальними аргументами для обрання підозрюваній ОСОБА_9 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не свідчить про можливість дотримання підозрюваною належної процесуальної поведінки і надалі, тому доводи апеляційної скарги в цій частині визнаються безпідставними.
Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що підозрювана ОСОБА_9 страждає на тяжке захворювання, яке може усугубитись через неналежні умови утримання в слідчому ізоляторі, також не свідчать про неможливість її перебування під вартою. Окрім того, у разі необхідності, підозрювана не позбавлена можливості звернутись про надання необхідної медичної допомоги до установи де вона утримується.
Відповідних доказів, які б підтверджували факт наявності у підозрюваної ОСОБА_9 таких захворювань, що виключають тримання її під вартою, не встановлено. В наданих захисником ОСОБА_8 копіях медичної документації підозрюваної ОСОБА_9 не відображено будь-яких відомостей про неможливість її перебування під вартою, а будь-яких інших доказів, у яких би достовірно вказувалось на те, що підозрювана з огляду на захворювання не може триматися під вартою, стороною захисту також не надано.
Таким чином, застосований ОСОБА_9 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про її особу та тяжкості пред`явленої їй підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Всупереч доводам захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги з доповненнями безпідставними.
На переконання колегії суддів, приймаючи рішення, слідчий суддя правильно прийняв рішення, не визначивши ОСОБА_9 розмір застави в порядку, передбаченому ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи встановлені судом ризики, дані про особу підозрюваної, а також обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , його високий ступінь суспільної небезпеки та триваючий характер, тому доводи сторони захисту в цій частині також не підлягають до задоволення.
З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги з доповненнями щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягають.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 з доповненнями до неї,- залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2022, щодо ОСОБА_9 ,- без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: