Справа № 541/32/22
Провадження № 1-кс/541/24/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

18 січня 2022 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000003 від 01.01.2022,

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2022 року слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500», власником якого є ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2022 за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 30.12.2022 по 15:00 год. 01.01.2022 невідома особа, шляхом зриву прибойця на вхідних дверях, проникла до приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно вчинила крадіжку обігрівача марки «Wellamart XY-T-1500», чим спричинила матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 849,00 гри.

В ході проведення досудового розслідування з метою врятування майна (викраденого обігрівача) 04.01.2022 в присутності понятих у порядку ч. 3 ст. 233 КК України було проведено огляд в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , оскільки фактичний власник будинку ОСОБА_6 , який є покійним, тому не отримано дозволу на огляд. Також у ході проведення огляду було вилучено обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500», який викрадено у потерпілого ОСОБА_5 .

04.01.2021 постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 викрадений у потерпілого ОСОБА_5 обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500» визнано речовим доказом по справі та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду майно. Оскільки в кримінальному провадженні є достатні підстави вважати, що обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500», відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом від кримінального правопорушення та має істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, направив заяву про розгляд клопотання у його відсутність, подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.п. 17).

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників кримінального провадження фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши зміст клопотання та дослідивши матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Миргородського РВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000003 від 01.01.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході якого під час проведення огляду в приміщенні будинку АДРЕСА_1 04.01.2021, в порядку ч. 3 ст. 233 КК України, було оглянуто та вилучено обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500».

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 04.01.2022 вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та визначено місце його зберігання відділення поліції № 3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області в сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 103, Полтавської області.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Так, передумовою для звернення слідчого з клопотанням про арешт майна слугувало проведення 04 січня 2021 року огляду приміщення будинку АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500»

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Приписами ст.237 КПК України встановлено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Під іншим володінням особи розуміються, серед іншого, транспортний засіб.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 04 січня 2021 року слідчий фактично провів огляд житлового будинку без наявності в нього на те правових підстав, тобто ухвали слідчого судді, та в подальшому звернувся до місцевого загального суду для легалізації вказаного огляду

Ухвалою слідчого судді від 05 січня 2022 року в задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на проведення огляду приміщення будинку АДРЕСА_1 - відмовлено.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, на яку посилається орган досудового розслідування, оскільки відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Крім того, слідчим суддею не встановлені законні підстави для накладення арешту на зазначене майно, оскільки із матеріалів клопотання вбачається, що по даному кримінальному провадженню підозра будь-якій особі на час розгляду слідчим суддею клопотання не висувалася, відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України такий вид покарання, як конфіскація не передбачений. Згідно ст. 96-1 КК України це майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Таким чином, в задоволенні клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500», необхідно відмовити.

Тимчасово вилучене майно негайно повернути власнику відповідно до положень ч. 3 ст. 173 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 170, 171-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500», відмовити.

Обігрівач марки «Wellamart XY-T-1500» негайно повернути власнику.

Копію цієї ухвали для виконання вручити слідчому, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1