Справа № 496/5063/21
Провадження № 1-кп/496/52/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого з адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2021 року, близько 23 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 в с. Великий Дальник, Одеського району Одеської області, керуючи автомобілем марки «RENO LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Шевченка, проїжджаючи повз будинку 50, в порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1036 від 10.10.2001, а саме:

п. 1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.1 «а» «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п. 2.3 «б» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1 «під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,

не маючи права керування транспортним засобом, не обрав безпечну швидкість руху у відповідності з дорожніми умовами й власними навичками керування, яка б гарантувала йому постійний контроль за керуванням транспортним засобом без його втрати, в результаті чого, втратив керування транспортним засобом, що в подальшому призвело до виїзду за межі проїзної частини, подальшого зіткнення з опорою лінії електропередач та бетонним парканом, що були розташовані за правим узбіччям.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир транспортного засобу - неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на задньому сидінні посередині, отримала тілесні ушкодження у виді поєднаної краніо-торако-абдомініальної травми, відкритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеня, перелому зовнішньої стінки лівої верхньощелепної пазухи і решітчастої кістки зліва, травматичного розриву барабанної перетинки справа, множинних забійних ран, саден обличчя, кінцівок, забою лівої легені, забою селезінки. Всі вищевказані тілесні ушкодження утворилися одномоментно та складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, та згідно п. 2.1.3 «б» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав. При цьому пояснив, що ДТП сталась внаслідок перевищення ним швидкості руху та також із-за мокрої дороги, на якій він екстрено гальмував. У скоєному кається та просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилась, але вона та її законний представник подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного злочину і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений раніше не судимий, вчинив необережний тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив необережний тяжкий злочин, раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність пом`якшуючих обставин щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують покарання, думку прокурора про можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, а тому суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

В п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зазначено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна

застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Оскільки обвинувачений не має права керування транспортними засобами, а тому суд вважає можливим не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він такого права не отримував.

По справі понесені витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі на суму 3603 грн. 81 коп., а тому вказані витрати необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України, а щодо заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту вирішити на підставі ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66, 75, 76, ч. 2 ст. 286 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_4 відраховувати з 09.03.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 3603 грн. 81 коп..

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2021 року на автомобіль «RENO LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази по справі: легковий автомобіль «RENO LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути його власнику, а медичну карту стаціонарного хворого №91669 від 18.04.2021 року на ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 до медичного закладу.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1