Справа №766/8905/21
н/п 1-кп/766/2249/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6 про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженнювідомості про яке внесено до ЄРДР 30.12.2020 року за №0002871, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про передачу на відповідальне зберігання автомобіля, в якій просив скасувати ухвалу суду про накладення арешту на належний обвинуваченому автомобіль Skoda, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінивши встановлений судом порядок виконання ухвали про арешт автомобіля, та встановити місце збереження автомобіля шляхом передачі автомобіля ОСОБА_5 для зберігання у гаражі ОСОБА_5 в селі Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, дозволивши користування автомобілем для відвідання лікувальних закладів і придбання продуктів харчування та ліків, та прибуття у судові засідання. В обґрунтування клопотання зазначив, що всупереч вимогам спільного наказу Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України №51/401/649/471/23/125 від 27 серпня 2010 року «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду », автомобіль знаходиться під відкритим небом, внаслідок чого псується. На теперішній час ОСОБА_5 страждає на ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим автомобіль потрібний йому для відвідування медичних установ. Крім того, він вимушений добиратися до суду громадським транспортом, що наражає його на ризик інфікування на Ковід - 19. Також зазначив, що по справі цивільний позов не заявлений, всі необхідні експертизи проведені, тому в продовженні арешту автомобіля не має потреби.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав зазначене клопотання.

Прокурор та потерпілий заперечували проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послалася на ті обставини, що автомобіль визнаний речовим доказом по справі, судовий розгляд по справі триває, подальший арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів по справі.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходить з наступного.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 10.02.2021 року у вказаному кримінальному провадженні № 0002871 від 30.12.2020 року був накладений арешт на автомобіль Skoda, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу шляхом заборони розпорядження та користування.

Згідно з постановою слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 зазначений автомобіль було визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик за адресою: м. Херсон, вул. Бериславське шосе, 13.

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту ухвали Херсонського апеляційного суду від 10.02.2021 року (справа № 766/21577/20) вбачається, що необхідність арешту автомобілю була обумовлена потребою збереження речових доказів по справі.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів суд, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, зважаючи на обставини, які стали підставою для арешту автомобіля, суд вважає, що скасування арешту майна може призвести до знищення речових доказів, що в свою чергу зашкодить подальшому проведенню судовому розгляду справи по суті.

Оскільки на теперішній час обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно не змінились, часткове скасування арешту та повернення його власнику може призвести до втрати чи знищення речових доказів по справі, тому існує необхідність у подальшому арешті.

Суд також враховує і те, що питання про скасування арешту майна відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України вирішується судом одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд. Зокрема, суд скасовує арешт майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З ухвали про накладення арешту вбачається, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також в ухвалі зазначені, як обґрунтування накладення арешту на даний транспортний засіб, вимоги статті 170 КПК України, щодозабезпеченнязбереження речових доказів.

Оскільки, заявляючи клопотання про скасування арешту, захисник не надав жодних доказів на підтвердження того, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, враховуючи, що станом на день розгляду клопотання судовий розгляд кримінального провадження триває, суд вважає,що зняття арешту з зазначеного майна може ускладнити розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 27, 170-173,176-178, 181, 194, 199,369, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання про часткове скасування арешту майна та зміну встановленого порядку виконання ухвали шляхом зміни місця зберігання та передачі для зберігання автомобіля ОСОБА_8 з правом користування зазначеним автомобілем - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1