Справа № 192/398/21
Провадження № 1-кп/192/79/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000144, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 та мешкає в АДРЕСА_2 , не працевлаштована, має середню освіту, заміжня, має на утриманні трьох малолітніх дітей, громадянка України, не військовозобов`язана, раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 06 листопада 2020 року о 15 годині 23 хвилини, знаходячись біля будівлі, розташованої по АДРЕСА_3 , маючи при собі банківську картку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , реалізовуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з особистої зацікавленості, знаючи під-код вказаної картки, діючи таємно від потерпілої, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, через термінал самообслуговування за допомогою наявної у ОСОБА_3 банківської карти № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_5 , зняла з рахунку грошові кошти в сумі 1 850 гривень 00 копійок, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись коштами на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 850 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) вона відмовилася, оскільки може захистити себе самостійно.

ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та пояснила суду, що 06 листопада 2020 року о 15 годині 23 хвилини, знаходячись в смт Солоне за допомогою електронного банківського терміналу зняла готівку з банківського рахунку, який належить ОСОБА_5 в сумі 1850 гривень, оскільки достовірно знала пін-код. Після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, та розпорядилася коштами на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_5 , яка про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, заявою просила проводити судовий розгляд за її відсутності (а.с. 15).

З`ясувавши думку учасників судового провадження суд постановив здійснювати розгляд справи за відсутності потерпілої з урахуванням положень ст. 325 КПК України.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачена не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання обвинуваченої в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченою добровільно, значення змісту яких вона правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю. Вона діяла з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно. Обвинувачена є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не зазначено.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченої до скоєного, а також те, що вона вину визнала, вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття. Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченої в даному випадку можливе без її ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винної, її ставлення до вчиненого, вважає, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, та їй необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт. Призначення інших видів покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу або виправних робіт неможливо з огляду на те, що обвинувачена не працевлаштована, а призначення покарання у вигляді арешту або обмеження волі неможливе з огляду на те, що обвинувачена має на утриманні трьох дітей віком від 1,5 року до 8 років.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.

Строк покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1