Провадження №: 1-кс/755/5674/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2021 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, якій належить майно ОСОБА_4 розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003536 від 07.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

встановив:

прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 03.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа майном, що належить останньому. В ході допиту ОСОБА_7 повідомив, що являється приватним підприємцем « ОСОБА_7 », яке займається здачею транспортних засобів в оренду для роботи в таксі. ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_4 відкрити ФОП для здійснення підприємницької діяльності, а саме реалізації транспортних засобів для здачі в оренду таксі. Умовами усного договору було наступне, що всі витрати з приводу оформлення нового ФОП на ОСОБА_4 , та купівлі 6-ти транспортних засобів марки «Hyundai Sonata» для підприємницької діяльності, ОСОБА_7 бере на себе. Крім того, умовами договору було наступне, що прибуток від нового ФОП ОСОБА_4 буде надходити на розвиток ФОП « ОСОБА_7 », ОСОБА_4 буде мати прибуток у розмірі 500 доларів США. Таким чином, в вересні 2021 року на ОСОБА_4 було оформлено ФОП « ОСОБА_4 » В подальшому, 06 серпня 2021 року в компанії «Кореан Карс», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 54, ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_4 придбав 6 (шість) транспортних засобів марки «Hyundai Sonata» вартістю кожної 8100 доларів США, на загальну суму 48600 доларів США. Крім того, 07 серпня 2021 року ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні ТСЦ №8041, що за адресою: АДРЕСА_2 , оформили на ОСОБА_4 ще 1 (один) транспортний засіб 6) «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , 2016 року, оранжевого кольору, номер кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ). Всі ремонтні роботи по відновленню та косметичний ремонт, вище зазначених транспортних засобів, робився за рахунок ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , 18.11.2021 року повідомив, що має намір звільнитися з роботи та почав вимагати у ОСОБА_7 неіснуючі компенсації за роботу та у разі не сплати грошових коштів у розмірі 15000 доларів США, ОСОБА_4 придбанні ОСОБА_7 автомобілі забере на власну користь.
На даний момент місцезнаходження вказаного транспортного засобу невідоме, однак при встановленні місцезнаходження на нього можуть бути збережені сліди вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку із чим, з метою запобігання незаконного відчуження або перереєстрації на третіх осіб на території України, автомобіль марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_4 , 2016 року, номер кузова НОМЕР_5 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ) має бути арештованим та поміщений на майданчик тимчасового тримання для подальшого проведення слідчих (розшукових) дій. При цьому, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, може призвести до його зникнення або втрати та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що покази потерпілого та свідків, які допитані, є правдивими. На даний час існує потреба в забороні відчуження майна аби потерпілий не зазнав збитків, оскільки він фінансував придбання автомобілів. Однак, не зміг пояснити чому не допитаний ОСОБА_4
Власник майна ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що не згоден з ОСОБА_7 та має іншу точку зору з приводу ситуації. Заперечив проти накладення арешту на майно.
Слідчий суддя, заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як зазначено в клопотанні прокурор звернувся з клопотанням про арешт майна з метою уникнення втрати майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Між тим, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не привів у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.
З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. ст. 173 КПК України, не відповідає розумності і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищевикладених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003536 від 07.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: