Справа № 309/331/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/39/22, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), погодженого прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_8 (далі - прокурор) та застосовано щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 22 березня 2022 року, включно з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень).

У випадку внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування СВ Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області та до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

З матеріалів клопотання убачається, що 24 січня 2022 року, до слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий із погодженим з прокурором клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 . Відповідно до клопотання, 23.12.2021, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у невстановлений час та місці, ОСОБА_5 , діючи умисно, при невстановлених обставинах, без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, з метою збуту, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, масою 0, 0217 грам, який у подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлюючи незаконність своїх дій, умисно, незаконно, з метою збуту, зберігав при собі до 16 години 05 хвилин 23.12.2021. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на збут психотропної речовини «метамфетамін», 23.12.2021, о 16 год 05 хв, перебуваючи у м. Хуст, по вул. Євгена Коновальця, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, ОСОБА_5 незаконно збув при проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, особі під вигаданим іменем ОСОБА_9 , вищезазначену психотропну речовину, яка, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-21/11114-НЗПРАП від 13 січня 2021 року, у своєму складі містить психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0, 0217 грам, за 1900 гривень. Окрім цього, 22.01.2022, ОСОБА_5 , у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у невстановлений час та місці, діючи умисно, при невстановлених обставинах, без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, повторно, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, масою приблизно 1 грам, яку у подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлюючи незаконність своїх дій, умисно, незаконно, з метою збуту, зберігав при собі до 14 години 22 хвилин 22.01.2022. Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на збут психотропної речовини - «метамфетамін», 22.01.2022, о 14 год 22 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Хуст по вул. Керамічна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, повторно, незаконно збув при проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки особі під вигаданим іменем ОСОБА_9 , вищезазначену психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін, приблизно масою 1 грам за 1500 гривень. У ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 22.01.2022, о 18 год 00 хв, ОСОБА_5 , у порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України. Під час особистого обшуку у ОСОБА_5 вилучено гроші в сумі 300 гривень, під час просвічування яких ультрафіолетовою лампою було виявлено нашарування речовини жовтого кольору. У клопотанні слідчий також вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція за вчинення яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, що 23.01.2022 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні вказаних вище діянь. При цьому, органом досудового розслідування встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, експертів як під час досудового розслідування, так і судового розгляду; крім цього, враховуючи систематичність вчинених злочинів, існує ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інші умисні корисливі злочини з метою власного протиправного збагачення. Тому, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, - просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий. Окрім того, слідчий суддя, вирішуючи клопотання, взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, та відомості щодо особи ОСОБА_5 - ніде не працює, розлучений, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, які б утримували його за місцем проживання, - на підставі вищенаведеного, дійшов висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням застави, у випадку її внесення, з покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

В апеляційній захисник підозрюваного ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що органом досудового розслідування не доведено наявність існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні. Вважає, що слідчим суддею відносно його підзахисного обрано найсуворіший запобіжний захід, який не відповідає меті застосування, є безпідставним, невиправданим та недоцільним. Апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання у суді першої інстанції підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у скоєному, просив дати йому можливість стати на шлях виправлення. При цьому, адвокат ОСОБА_6 зазначає, що у підозрюваного на утриманні двоє малолітніх дітей, а також літні батьки, які потребують догляду. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжній захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт у нічний час доби.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки чи заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день прокурор не подавав; сторона захисту не заявляла клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки прокурора, підозрюваного та захисника на розгляд апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: об`єктивними даними, отриманими в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, матеріалами проведених НСРД, особистого обшуку ОСОБА_5 , та іншими доданими до клопотання матеріалами, на підставі яких 23.01.2022 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, експертів; вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з їхньою тяжкістю (передбачене ч. 2 ст. 307 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині. При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тим фактам, що ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, розлучений, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у скоєному, просив дати йому можливість стати на шлях виправлення, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків.

Як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_5 є двоє малолітніх дітей, яких він допомагає утримувати, а також літні батьки, які потребують догляду. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині та погоджуючись із висновками слідчого судді, апеляційний суд бере до уваги й те, що ОСОБА_5 є розлученим, а стороною захисту не надано доказів у підтвердження того, що ОСОБА_5 допомагає утримувати своїх малолітніх дітей, бере участь у їхньому вихованні, а батьки ОСОБА_5 потребують догляду й у них немає інших осіб, окрім ОСОБА_5 , які б забезпечили їхній догляд. При цьому колегія суддів бере до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_5 є непрацюючою особою, що адвокат ОСОБА_6 , з огляду на вказане, не зазначає за рахунок яких коштів підозрюваний утримує батьків.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, експертів чи вчиняти інші кримінальне правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_5 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а обраний щодо ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає меті його застосування, є безпідставним, невиправданим та недоцільним, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі й домашнього арешту.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінальних правопорушень, негативні наслідки для суспільства від кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, і обґрунтовано визначив розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, обставини їх вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , та тяжкими наслідками для суспільства.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2022 року, якою задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого та обрано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 22 березня 2022 року, включно з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень), - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: