Справа № 296/2199/18
Вирок
Іменем України

23 грудня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі, проведеного в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0006584 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Легниця, Польща, громадянина України, з середньою освітою, проживає: АДРЕСА_1 ,
-засуджений вироком Богунського районного суду м.Житомира від 20.04.2021 року за ст.ст.289 ч.3, 187 ч.2, 357 ч.1 КК України на 7 років позбавлення волі ( вирок не набрав законної сили, кримінальне провадження перебуває на розгляді Житомирського апеляційного суду у зв`язку з надходженням апеляційних скарг).
за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
19.12.2017 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , у порушення п. 2.3 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, не пересвідчившись та не забезпечивши перед виїздом технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, порушуючи вимоги п. 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України, керував автомобілем PEUGEOT 405 GR, номерний знак НОМЕР_1 , гальмівна система якого внаслідок демонтажу супортів гальмівних механізмів задніх коліс знаходилася в технічно несправному стані.
Рухаючись по вул.Вітрука, зі сторони площі Польової, в напрямку вул. Корольова в м. Житомирі, наближаючись до пішохідного переходу по вулиці Вітрука на перехресті вулиць Вітрука та Ціолковського в м. Житомирі, у вище зазначений день та час, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем PEUGEOT 405 GR, номерний знак НОМЕР_1 , гальмівна система якого внаслідок демонтажу супортів гальмівних механізмів задніх коліс знаходилася в технічно несправному стані, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, у даній дорожній обстановці при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, та як наслідок, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який рухався по проїзній частині вулиці Вітрука в межах нерегульованого пішохідного переходу, справа на ліво відносно руху автомобіля PEUGEOT 405 GR, номерний знак НОМЕР_1 .
У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині її зі зміщенням; садна та підшкірного крововиливу в лобній ділянці праворуч, які відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Так, необережні дії, які виразилися в порушенні водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 12.3, 18.1, 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_4 .
В ході судового розгляду обвинувачений вину визнав частково. Дав покази про те, що керуючи автомобілем Правил дорожнього руху не порушував, був снігопад тому їхав з невеликою швидкістю приблизно 30 км. Було ввімкнене ближнє світло фар, пішохід вибіг на дорогу, він його не помітив а тому збив останнього. В даній ситуації, пішохід також порушив правила дорожнього руху. Цивільний позов визнає частково.
Потерпілий в судовому засіданні дав покази про те, що 19.12. 2017 року в вечірній час переходив вулицю Вітрука в сторону поліклініки, падав сніг, тому йшов повільним кроком. Пройшов метрів три та був збитий автомобілем. Коли прийшов до тями відчув біль, водій тролейбуса викликала «швидку» та поліцію. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Перебував на стаціонарному лікуванні до 12.01.2018 року та тривалий час проходив амбулаторне лікування. Отримані травми призвели до проведення хірургічної операції та обмежили фізичні навантаження, позбавляють можливості жити повноцінним життям та призвели до встановлення 3-ї групи інвалідності. Оскільки саме діями ОСОБА_6 йому було завдано шкоди, просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 500000,00 гривень.
Свідок ОСОБА_8 в суді показала, що вона працювала водієм тролейбуса та перебувала за кермом. Момент ДТП не бачила. Це було 19 грудня 2017 року, падав сніг і було мокро. Побачила, що лежить чоловік, якого підняли та повели на зупинку. Вона викликала «швидку» та поліцію.
В ході судового розгляду були досліджені письмові докази надані прокурором на підтвердження вини обвинуваченого.
Витяг з кримінального провадження №0006584 від 20.12.2017;
Протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2017 року та схема до протоколу проведення огляду місця ДТП, яка мала місце 19.12.2017 року на перехресті вулиць Вітрука та Ціолковського з ілюстративною таблицею до нього;
Висновок експерта від 25.01.2018 року №3/111 з ілюстративною таблицею до нього, відповідно з яким було встановлено, що на момент огляду та відповідно на момент ДТП, робоча гальмівна система автомобіля н.з. НОМЕР_2 , в наслідок демонтажу супортів гальмівних механізмів задніх коліс, не відповідала вимогам п. 31.4.1 (а) ПДР України та знаходилися в технічно несправному стані.
В процесі дослідження автомобіля НОМЕР_2 виявлені невідповідності технічним вимогам п.31.4.1 (а) , 31.4.5.г) Правил дорожнього руху України. Зазначені невідповідності технічним вимогам вищезазначених пунктів ПДР України, впливають на безпеку дорожнього руху та можуть знаходитися у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, оскільки ефективність гальмування даного автомобіля була значно знижена.
Протокол проведення слідчого експерименту від 06.01.2018 року з участю свідка ОСОБА_8 та схема до нього;
Висновок експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи від 17.01.2018 року №28/18-25 відповідно до якого, в даній дорожній обстановці, згідно заданих вихідних даних, водій автомобіля ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху.
З технічної точки зору, водій автомобіля ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в даних умовах дорожнього руху, слід вважати необгрунтовані дії водія ОСОБА_6 , які суперечили вимогам пунктів 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України.
Висновок експерта №103 від 16.01.2018 відповідно до якого у гр. ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді фрагментарного перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині її зі зміщенням; садна та підшкірного крововиливу в лобній ділянці праворуч. Виявлені тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розгляду здоров`я.
Висновок експерта за результатами проведення судово-автотехнічної експертизи від 30.01.2018 №150/18-25, відповідно до якого водій автомобіля ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , шляхом застосування терміново гальмування, з моменту виникнення небезпеки для його руху, при умові коли автомобіль перебував у технічно-справному стані. З технічної точки зору та згідно проведених розрахунків, в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність технічним вимогам пункту 12.3,18.1 та 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, в даних умовах дорожнього руху, слід вважати, технічно необгрунтовані дії водія ОСОБА_6 , які суперечили вимогам пунктів 12.3, 18.1 та 31.4.1.а) Правил дорожнього руху України.
Висновок експерта від 01.03.2018 року № 3/250 з ілюстративними таблицями до нього, відповідно з яким на момент огляду стале сповільнення автомобіля PEUGEOT 405GR НОМЕР_3 на сухому асфальтобетонному покритті становило 4,18 м/с-2.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України необережні дії, які виразились в порушені правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України, не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.
Оцінюючи дані про особу винного, суд враховує його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, минуле, склад сім`ї.
ОСОБА_6 є молодого віку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_10 , 2006 року народження та сина ОСОБА_11 , 2015 року народження, позитивно характеризується за місцем проживання. На обліку у лікаря нарколога не перебуває. В 2017 році двічі перебував на лікуванні в денному стаціонарі Житомирської ОПЛ №1. Однак, особливості зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання та ОСОБА_6 не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків, даних про особу винного, суд призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винним, а саме у виді арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.
Згідно ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд вирішує питання чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Відповідно ст.1192 ЦК України, суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо у судовому засіданні були доведені стороною обвинувачення та цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.
Із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_4 повинен відшкодовувати обвинувачений ОСОБА_6 , який вчинив злочин, в результаті якого у потерпілого виникла шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.
Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» №4 від 31.03.1995 р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 р. у п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної /немайнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, душевних, психічних, тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалість, можливості відновлення, та з урахуванням інших обставин.
Потерпілий ОСОБА_4 спричинену йому моральну шкоду оцінює в розмірі 500000 гривень, яку просить стягнути з обвинуваченого на його користь.
В судовому засіданні потерпілий та його представник адвокат ОСОБА_5 вказаний позов підтримали, обвинувачений визнав частково.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди в грошовій сумі, суд виходить з характеру дій обвинуваченого, які є необережними, їх наслідків, а саме отримання потерпілим середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, обсягу страждань потерпілого пов`язаних із отриманим тілесним ушкодженням, тривалим перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, встановленням третьої групи інвалідності.
Виходячи з наведеного, на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягає стягненню 100000,00 гривень заподіяної моральної шкоди, яка підлягають стягненню з ОСОБА_6 . В решті частині позову слід відмовити, оскільки потерпілим не надано доказів в обгрунтування заявленого розміру спричиненої шкоди в розмірі 500000,00 гривень.
Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 4719, 00 грн.
Речовий доказ - автомобіль PEUGEOT 405 GR н.з. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту постановлення вироку з 23.12.2021 року.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 23 грудня 2021 року по 20 лютого 2022 року.
Відповідно ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати ОСОБА_6 час перебування під вартою з 23.12.2021 року по 20.02.2022 року з розрахунку день за день.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання на 2 ( два) місяці арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заподіяну моральну шкоду в розмірі 100000,00 гривень, в решті частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 в прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 4719 грн. 00 коп.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту постановлення вироку з 23.12.2021 року.
Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме по 20 лютого 2022 року.
Відповідно ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 зарахувати перебування під вартою з 23 грудня 2021 року по 20 лютого 2022 року з розрахунку день за день.
Речовий доказ : автомобіль PEUGEOT 405GR н.з. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1