ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/768/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1892/21 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 25 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір, республіки Вірменія, громадянина Вірменії, офіційно не працевлаштованого, із базовою середньою освітою, який не має місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого 14.04.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,,
визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання
- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, призначене цим вироком, і покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, призначене вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 квітня 2020 року, виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 08.05.2020 року. Згідно вироку 13.12.2019 близько 16-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «майдан Привокзальний» біля будинку № 8/10-В по вул. Є.Котляра в м.Харкові, маючи умисел, спрямований на викрадення офіційних документів, наблизився до раніше незнайомого йому ОСОБА_11 та з корисливого мотиву викрав з лівої нагрудної кишені його куртки, пенсійну банківську карту ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_11 та є офіційним документом, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_7 13.12.2019 о 16 годин 11 хвилин, перебуваючи біля кіоску «Аттіка», розташованого поблизу будинку № 8 по вул. Слов`янська в м. Харкові з корисливого мотиву, шляхом використання попередньо викраденої у ОСОБА_11 пенсійної банківської картки ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 , розрахувався за продукти харчування через термінал кіоску, таємно викравши із зазначеного рахунку грошові кошти в сумі 19 грн. 00 коп.; після чого, о 16 годин 15 хвилин перебуваючи у приміщенні магазину «Десятка», розташованого по вул. Слов`янська, 10 в м. Харкові, розрахувався через термінал за продукти харчування, таємно викравши із зазначеного рахунку грошові кошти в сумі 328 грн. 17 коп.; після чого, о 17 годин 19 хвилин перебуваючи у приміщенні магазину «Дігма», розташованого по майдану Привокзальному, 2 в м. Харкові, розрахувався через термінал за продукти харчування, таємно викравши із зазначеного рахунку грошові кошти в сумі 421 грн. 70 коп.; після чого, о 17 годин 26 хвилин перебуваючи у невстановленому в ході судового розгляду торгівельному закладі, розташованому по вул. Є. Котляра, 3-А в м. Харкові, розрахувався через термінал за продукти харчування, таємно викравши із зазначеного рахунку грошові кошти в сумі 614 грн. 30 коп.; після чого, в період часу з 18 годин 50 хвилин 13.12.2019 до 01 годин 52 хвилин 14.12.2019, перебуваючи біля кіоску «Кісет», розташованого біля будинку № 7 по вул. Є. Котляра в м. Харкові, розрахувався через термінал за продукти харчування, таємно викравши із зазначеного рахунку грошові кошти в сумі 2844 грн. 00 коп., а також о 19 годин 45 хвилин перебуваючи у невстановленому в ході судового розгляду торгівельному закладі, розташованому по вул. Є.Котляра, 3-А в м. Харкові, розрахувався за продукти харчування через термінал даного закладу, таємно викравши із зазначеного рахунку грошові кошти в сумі 320 грн. 00 коп., тим саме таємно викрав майно ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на загальну суму 5529 грн. 20 коп.
Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 30.04.2020 приблизно о 21:10, точного часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи поруч зі сходами до кафе «Вдали от жён», розташованого за адресою: м. Харків, Холодногірський район, вул. Євгена Котляра, 3, де спілкувався з потерпілим ОСОБА_12 . В ході бесіди, ОСОБА_7 , помітив у руках потерпілого ОСОБА_12 гаманець, та діючи повторно, з раптово виниклим наміром, направленим на заволодіння чужим майном, у присутності свідків та очевидців, які спостерігали за його діями, вихопив з рук ОСОБА_12 гаманець чорного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, та в якому знаходились грошові кошти у сумі 1900 грн., банківські та дисконтні картки, а саме: банківська картка АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , банківська картка АТ «Ощадбанк» НОМЕР_3 , банківська картка АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК/Монобанк» НОМЕР_4 , банківська картка АТ«АКЦЕНТ-БАНК» НОМЕР_5 , банківська картка АТ «Альфабанк» НОМЕР_6 , дисконтна картка супермаркету «КЛАС» №3187572, дисконтна картка супермаркету «РОСТ» № НОМЕР_7 , дисконтна картка «Аптека Здоров`я» № НОМЕР_8 .
Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, розуміючи, що перебуває у публічному місці, та його дії були помічені оточуючими, з викраденим майном, не зважаючи на вигуки потерпілого та очевидців, які намагались своїми діями його зупинити, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду у сумі 1900 грн.
Такі дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено повторно.
Прокурор у кримінальному провадженні, не погоджуючись з вироком суду, подала апеляційну скаргу, в якій з урахуванням змін просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. За ч. 2 ст. 186 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців. Вказує, що ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, вчинив до постановления стосовно нього вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2020, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України - після. Проте, при призначенні ОСОБА_7 покарання судом зазначені вимоги проігноровано та остаточно призначено покарання без застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, що свідчить про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, призначене судом ОСОБА_7 покарання не є достатнім і необхідним для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого через її м`якість. Суд при призначенні покарання не в повному обсязі врахував, що ОСОБА_7 вину визнав частково, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності, знов вчиняв корисливі кримінальні правопорушення проти власності, і раніше був засуджений до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, але на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність, матеріальну шкоду потерпілим навіть частково не відшкодував.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, якій заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню. З матеріалів справи вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України були вчинені 13.12.2019 року, тобто до постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2020 року. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України вчинено обвинуваченим 30.04.2020 року. За таких обставин суд, першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, мав застосувати ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України. Обмежившись призначенням покарання за сукупністю всіх злочинів в порядку ч. 1 ст. 70 КК України та посилаючись на ч. 3 ст. 72 КК України, місцевий суд не дотримався вказаних правил призначення покарання, що свідчить про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим вирок суду в цій частині слід скасувати. Згідно з роз`ясненнями п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановления вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановления першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України спочатку - за правилами ч. 1 ст, 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановления першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановления першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
При призначенні покарання відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Колегія суддів приймає до уваги, що обвинувачений вину визнавав частково, новий корисливий злочин вчинив після постановлення вироку та засудження до штрафу за вчинення також корисливого злочину. За вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 щиро розкаявся, згідно вироку вибачився перед потерпілими. Враховуючи зазначене, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому тієї міри покарання, про яку остаточно просить сторона обвинувачення. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У зв`язку із чим обвинуваченому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України слід призначити більш суворе покарання, аніж було визначене судом.
Керуючись ст.ст.405, 407, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413, п. 2 ч. 1 ст. 420, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково. Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 25 лютого 2021 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання. Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.04.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком за ч. 2 ст. 186 КК та призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. В іншій частині вирок залишити без змін. Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії цього вироку.

Головуючий

Судді