ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.11.2021 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.11.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що на даний час підстав для зміни запобіжного заходу, визначених вимогами ст.200 КПК України судом не встановлено. Обставини, за якими судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді взяття під варту, не відпали, інших суттєвих обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати йому інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою домашній арешт.

Провадження №11-кп/822/424/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ч.2 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_1
ЄУН №727/7262/21

В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що районним судом не було в повній мірі враховано той факт, що у слідчому ізоляторі йому загрожує небезпека, що потерпіла до нього ніяких претензій не має і просила його суворо не карати, збитки їй відшкодовано.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Шевченківським районним судом м.Чернівці проводиться судовий розгляд кримінального провадження за обвинувальним актом затвердженим прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України.
Як установлено апеляційним судом у судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.06.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування до 17.08.2021 року. У вказаній ухвалі суду від 22.06.2021 року про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою зазначено обставини, які стали підставами для обрання останньому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. В тому числі, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.08.2021 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.09.2021 року до 28.11.2021 року.

Під час розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт районний суд правильно встановив, що наявні у даній справі докази, свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.186 КК України.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження вищезазначених вимог Закону районним судом дотримано не було.

Районний суд, не перевіривши належним чином клопотання обвинуваченого в частині наявності підстав для зміни йому запобіжного заходу на інший більш м`який, зазначив у своїй ухвалі, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком районного суду, оскільки немає жодних підстав стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, потерпіла до нього ніяких претензій не має і просила його суворо не карати, збитки їй відшкодував, а також те, що він заподіяв потерпілій матеріальну шкоду лише на суму 77 грн. 38 коп., буде вчиняти дії, передбачені ст.177 КПК України.

На думку колегії суддів, прокурором не доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У справі Європейського суду з прав людини «Алєксандер Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року зазначено: «Суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами».

Зазначеного вище суд першої інстанції не виконав.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, проте зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім цього, ані слідчий, ані прокурор не врахував ті обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема, те, що він має постійне місце проживання, потерпіла до нього ніяких претензій не має і просила його суворо не карати, збитки їй відшкодував, а також те, що він заподіяв потерпілій матеріальну шкоду лише на суму 77 грн. 38 коп.
Лише тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_6 , в даному випадку, не може слугувати підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Більше того, на думку колегії суддів, районний суд безпідставно проігнорував доводи в клопотанні обвинуваченого, про те, що існує імовірність загрози його життю і здоров`ю з боку інших ув`язнених, виходячи з наступного.

Так, згідно відповіді начальника ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» від 01.11.2021 року на лист прокурора №52-91-541-21 від 07.10.2021 року убачається, що ув`язнений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в статусі потерпілого в кримінальному провадженні порушеному за ч.ч. 2,3 ст. 307 та ч.ч. 2,3,4 ст. 189 КК України відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які на даний час утримуються в умовах ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор». З метою недопущення фізичної розправи, ув`язнений ОСОБА_6 утримується окремо від загальної маси засуджених та ув`язнених, але під час проведення прогулянки та переміщень по режимному корпусу в адресу ОСОБА_6 висловлюються усні погрози з боку вищевказаних осіб.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в клопотанні про зміну запобіжного заходу, а також його апеляційній скарзі є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що конкретно в цьому кримінальному провадженні забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 , шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати ОСОБА_6 житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий запобіжний захід, на думку колегії суддів здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків та запобігти спробам обвинуваченого продовжити злочинну діяльність, переховуватись від правосуддя.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, знайшли своє підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 309, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02.11.2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт скасувати.

Клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити, змінивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати цілодобово місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 строком до 28 листопада 2021 року.

Покласти на ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які він зобов`язаний буде виконувати, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Звільнити ОСОБА_6 , з-під варти негайно.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:

________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3