В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурорів: ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

потерпілої: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002382 від 13.10.2018, про обвинувачення: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 в ніч з 12.10.2018 на 13.10.2018 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вживав алкогольні напої зі своїм знайомим ОСОБА_10 . В подальшому 13.10.2018 близько 04:00 години, перебуваючи на кухні квартири за вищевказаною адресою, переслідуючи умисел, направлений на протиправне позбавлення життя особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_10 , на підґрунті розпивання спиртних напоїв, вчинив умисне вбивство ножем, схопивши ніж, який лежав на кухонному столі, завдав останньому один удар ножем у життєво важливий орган, а саме: грудну клітину в області серця, в результаті чого спричинив ножове поранення, від якого настала смерть ОСОБА_10 .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину під час судового розгляду визнав частково, заперечивши наявність умислу на вбивство потерпілого, стверджуючи про необережний характер останнього.

Дав показання про те, що вранці 12.10.2018 разом з потерпілим ОСОБА_10 поїхали на роботу (будівництво), де пробули до вечора. Коли повертались з роботи, то зайшли до кафе, де випили пива. Після того заходили до магазину, де купував продукти. Разом ходили до потерпілого додому, але чекав його знизу. Після того також заходили ще в одне місце, де він також чекав його внизу. Протягом цього часу випивали ще пива.

ОСОБА_10 спитав куди він планує йти, на що він повідомив - додому. Вирішили купити ще спиртного (дві пляшки горілки), після чого прийшли до нього додому - квартира АДРЕСА_2 , де продовжили випивати у нього на кухні (фактично до ночі наступного дня - 13.10.2018). Коли вийшов до вбиральні, то повернувшись виявив, що потерпілий заснув за столом, тому почав прибирати зі стола, але останній проснувся та запропонував випити ще, від чого він не відмовився. Щоб нарізати ще закуски взяв ножа та сів збоку за столом, спиною до стіни.

Потерпілий став питати де дівчата, присутність яких він зі свого боку заперечив, але «слово за слово» і виник конфлікт, під час якого останній схопив кришку від каструлі і став наносити йому хаотичні удари в область голови. Він же закривався руками, намагався відмахуватись, але ножа не відпускав. Кришка випала з рук потерпілого, після чого його поведінка взагалі стала неадекватною, бо він фактично став метушитись по кухні.

Ніж продовжував перебувати у нього у руках, в зігнутій руці в області грудної клітини. Щоб захистити себе від неадекватних дій потерпілого, який став падати на нього (чи то спіткнувся об ніжку стола, чи то оступився об кришку, яка валялась на підлозі) підняв руки вверх від себе, щоб не допустити падіння останнього на себе. ОСОБА_10 впав на підлогу, а він побачив у нього в області грудної клітини сліди крові, потім побачив ніж у себе в руках і зрозумів, що потерпілий падаючи наштовхнувся на нього. Викликав швидку допомогу, до приїзду яких намагався зажати рану руками. Лікарі по приїзду ще намагались реанімувати потерпілого, проте нічого не вийшло.

Так потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні надала суду покази, що являється матір`ю вбитого ОСОБА_10 , якого востаннє бачила напередодні 11.10.2018, коли він пішов пройтись о 21:00 години і більше не повернувся. В ніч з 11.10.2018 на 12.10.2018 він вдома не ночував. Вранці їй сказали, що бачили його нібито в маршрутці, що він їхав на роботу. Ввечері 12.10.2018 син також додому не повернувся, а вже 13.10.2018 о 06:00 годині ранку їй зателефонували з поліції, щоб вона приїхала за адресою, від слідчого вона і дізналась, що відбулось з її сином.

ОСОБА_7 до цього не знала, проте син розказував про якогось ОСОБА_7 , з яким почав спілкувались, бо працювали разом. Бувало, що ОСОБА_10 вдома не ночував, проте вона завжди була обізнана, де він перебуває, хоча в ніч смерті сина не знала, де він. Іноді син вживав алкогольні напої, проте агресивним не був. Зазначила, що не вірить, що син загинув випадково.

Фактично свої показання надані суду, ОСОБА_7 підтвердив і під час проведення слідчого експерименту за його участі, про що складено протокол проведення слідчого експерименту від 19.11.2018 з відеозаписом до нього (том 1, а. п. 121-124), досліджені під час судового розгляду. Так ОСОБА_7 продемонстрував на місці та показав, що випивав в ніч з 12.10.2018 на 13.10.2018 разом зі своїм товаришем по імені ОСОБА_10 . 13.10.2018 близько 04:00 години між ним та ОСОБА_10 виник конфлікт, в момент якого останній був сильно п`яним. Поводив себе неадекватно, на зауваження не реагував, після чого ОСОБА_10 почав розкришувати посуд, взяв кришку від каструлі та почав наносити йому удари по голові та тулубу. ОСОБА_7 почав прикриватися руками, в одній з рук, а саме: в правій був кухонний ніж, яким він перед тим хотів порізати продукти харчування. В цей момент він сидів за столом на стільці між столом та тумбочкою. У ОСОБА_10 випала кришка з рук та впала біля табуретки, яка стояла біля столу за котрим сидів ОСОБА_7 , тоді ОСОБА_10 взяв чайник, який стояв на плиті і почав намагатись наносити удари чайником по голові ОСОБА_7 , на що останній почав відмахуватись від його ударів, при цьому в правій руці в нього був кухонний ніж, в цей момент ОСОБА_10 спіткнувся об ніжку табуретки і всім тілом впав на ОСОБА_7 , так що грудною клітиною наткнувся на ніж, в районі серця, який був в правій руці ОСОБА_7 , після чого впав на підлогу.

Обставини вчинення кримінального правопорушення в частині встановлення місця події та виявлення тіла потерпілого ОСОБА_10 підтверджені протоколом огляду місця події (трупа) від 13.10.2018 з відеозаписом до нього (том 1, а.п. 81-87), досліджені під час судового розгляду. Так було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 , де виявлено тіло ОСОБА_10 , яке лежало в положенні лежачі на спині на підлозі в кухні, руки виправлені, права нога виправлена, ліва зігнута в колінному суглобі. Біля тіла на підлозі виявлено сталевий ніж з рукояткою синього кольору та обідком білого кольору. Труп одягнений: светр сірий з плямою крові на передній поверхні та одним щелеподібним пошкодженням тканини на передній поверхні ліворуч, футболка жовта рясно просякнуто кров`ю на передній поверхні та щелевидним пошкодженням тканини на передній поверхні ліворуч. Пошкодження на передній поверхні грудної клітини зліва щелеподібна рана косо вертикальна, направлена з верхнім тупим, гострим кінцем рівними краями в просвіті якої рідка кров, кістки грудної клітини на дотик цілі, інших зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено. Під час огляду серед іншого вилучено вищезазначений ніж, який упаковано до сейф-пакету.

Допитаний судом свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні надав покази, про те, що він був свідком під час проведення огляду місця події (трупу) за адресою: АДРЕСА_1 . Тіло лежало на кухні вказаного помешкання. Особу загиблого він не знав, проте квартира належить його сусіду - ОСОБА_7 , який також був в квартирі на момент проведення слідчої дії. Труп лежав на спині на підлозі в кухні, грудна клітина була в крові, чоловік одітий в джинси та светр.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що в складі бригади швидкої допомоги виїжджала за адресою АДРЕСА_3 . Так на кухні було виявлено чоловіка, який перебував без ознак життя та лежав на спині на підлозі в кухні. В області грудної клітини у нього була виявлена різана рана. В квартирі був ще один чоловік, який повідомив, що вони разом вживали спиртне. Він зустрів їх на вулиці, але чи намагався надавати допомогу потерпілому не знає.

Характер тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 , причина смерті та співвідношення обставин заподіяння тілесного ушкодження з рештою доказів, досліджених судом, підтверджено наступними доказами.

Так, пошкодження шматка шкіри є колючо-різаним і виникло від дії колючо-ріжучого предмету за типом клинка ножа, який мав лезо та обух з нечітко вираженими ребрами. Найбільша ширина клинка до рівня занурення складає біля 28 мм. (висновок експерта №122-МК від 24.10.2018 - том 1, а. п. 93).

Відповідно до висновку експерта №1222 від 01.11.2018 (том 1, а. п. 103-106) встановлено причину смерті потерпілого та виявлені у останнього тілесні ушкодження. При експертизі трупа ОСОБА_10 виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця та міжреберних м`язів, крововиливи в м`які тканини по ходу раневого каналу, які утворились від дії колюче-ріжучого предмета типу клинку ножа, який мав лезо та обух з нечітко вираженими ребрами з шириною клинка до рівня заглиблення близько 28 мм. Ушкодження являється колото-різаним, про що свідчить перевага довжини раневого каналу над довжиною шкіряної рани, рівні гладкі краї рани, один гострий (внутрішній) та протилежний закруглений (зовнішній) кінці пошкодження, відсутність дефекту тканини та тканинних перемичок; відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть наступила від проникаючого коло-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця, що супроводжувалось гострою крововтратою, що підтверджується наявністю та характером пошкоджень, наявністю рідкої крові зі згортками в лівій плевральній порожнині, наявністю п`ятен Мінакова під ендокардом, малокров?ям внутрішній органів, даними судово-гістологічної експертизи (висновок експерта №1432 від 01.11.2018 - том 1, а. п. 98).

Враховуючи вираженість трупних явищ на момент експертизи трупа - смерть наступила за 4 - 4,5 діб до моменту дослідження, яке мало місце 17.10.2018 о 10:00 годині.

Судово-токсикологічною експертизою крові та сечі трупа виявлено етиловий спирт в концентрації в крові - 4,41 проміле, сечі - 7,03 проміле, що зазвичай викликає тяжке алкогольне сп`яніння (висновок експерта №2311 від 01.11.2018 - том 1, а. п. 99-101).

Судово-імунологічною експертизою (висновок експерта №345 від 18.10.2018 - том 1, а. п. 92) встановлено, що кров трупа відноситься до групи 0 з ізоглюматенінами анти-А та анти-В - відповідає 1 групі.

Висновком експерта №58/1222 від 03.12.2018 (том 1, а. п. 119-120) спростовується позиція обвинуваченого щодо обставин заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_10 , від якого наступила смерть. Зокрема взаємне розташування ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вказаних в протоколах допитах ОСОБА_7 , а також протоколу слідчого експерименту від 19.11.2018 з його участю не виключається. Проте, якщо ніж, зажатий в руці, зіткнувся з якимось рухомим тілом та відчуває від цього тіла тиск, то щоб ніж спричинив пошкодження тіла, рука повинна або наносити удар, або повинна бути міцно зафіксована, тобто утворення виявленого колото-різаного пошкодження при натиканні на ніж, як вказано в наданих матеріалах виключається.

Експерт ОСОБА_21 в судовому засіданні на обґрунтування наданого висновку пояснила, що заподіяння смерті потерпілому внаслідок падіння на ніж виключено, оскільки для того рука особи, яка тримає ніж має бути міцно зафіксована, як то наприклад: забетонована або приклеєна міцно до сталої поверхні. Опір руки (ліктя) як про то стверджує обвинувачений об тумбочку або стіну, не є фіксуванням руки, яке могло забезпечити випадкове протикання тіла ножем, оскільки все одно має бути певне зусилля або удар рукою. З приводу напряму раневого каналу зазначила, що вказаний опис не є свідченням того, що удар було нанесено знизу вверх.

Протокол огляду місця події від 13.10.2018 (том 1, а. п. 89-90) суд в основу вироку не покладає, оскільки предмети вилучені під час його проведення предметом дослідження під час досудового розслідування не були і жодних обставин, вчиненого обвинуваченим злочину не доводить.

Оцінюючи наведені докази, колегія суддів вважає, що вони в повному об`ємі підтверджують обсяг пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення саме за ч. 1 ст. 115 КК України. Останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого злочину. Ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні зібрані з дотриманням вимог КПК України та відповідають вимогам щодо їх збирання та оформлення.

Позицію обвинуваченого суд до уваги не приймає та розцінює як обраний спосіб захисту, який свого підтвердження під час судового розгляду не знайшов, враховуючи таке.

Так суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_7 з приводу проведеного допиту експерта, оскільки остання і під час допиту 17.02.2021 і під час допиту попереднім складом суду - 05.03.2020 надавала ідентичні покази, які є послідовними та узгоджуються між собою і жодним чином не суперечать наданим нею висновкам. Оцінка показів останньої є лише суб`єктивним сприйняттям, яке не ґрунтується на змісті досліджених судом доказів.

Зміст проведеної слідчої дії, а саме: слідчого експерименту, в тому числі і додатку у виді відеозапису, суд також жодних підстав ставити під сумнів немає, оскільки останній відповідає вимогам ст. 240 КПК України, а досліджене судом відео є лише додатком, яке жодних ознак монтажу не має, крім того слідча дія проводилась за участі захисника, який не був позбавлений можливості ставити уточнюючі запитання, а ОСОБА_7 під час проведення слідчої дії обмежений в своїх діях не був і йому було забезпечене в належному обсязі можливість продемонструвати події, які мали місце 13.10.2018.

З приводу позиції обвинуваченого щодо неумисного характеру його дій, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Із суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає їх настання.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Отже саме суб`єктивна сторона складу злочину становить основний критерій розмежування умисного вбивства і злочинів із суміжними складами, зокрема, з вбивством через необережність. Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненість або злочинної недбалості. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків, а тому першочерговому з`ясуванню підлягає з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, питання про який необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння.

Так обставини даного кримінального провадження під час досудового розслідування та в стадії судового розгляду встановлювались в першу чергу шляхом допиту обвинуваченого та проведення за його слідчого експерименту, враховуючи відсутність безпосередніх очевидців події.

Фактами, що не оспорюються є те, що обвинувачений та потерпілий протягом тривалого часу вживали спиртні напої, під час чого між ними виник певний конфлікт, при якому ОСОБА_10 начебто наносив удари обвинуваченому.

У той же час матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів того, що у ОСОБА_7 були тілесні ушкодження будь-якого характеру, враховуючи знаряддя їх нанесення (з його слів кришка від каструлі та чайник). Сумнівними є твердження ОСОБА_7 , які спростовано в першу чергу змістом досліджених висновків експерта та її показами під час судового розгляду, про те, що смерть потерпілому було заподіяно внаслідок випадкового натикання на ножа, що перебував у нього в руках, оскільки обвинувачений надаючи покази зазначав, що намагаючись не допустити падіння потерпілого на себе, здійснював рух руками вперед, що узгоджується з позицією експерта щодо відсутності фіксування руки. Ставить суд під сумнів обставини, викладені обвинуваченим і з тієї причини, що рана нанесена потерпілому мала рівні краї, а та обставина, що останній (зі слів обвинуваченого) падав на підлогу по інерції, навряд чи могла забезпечити утворення раневого каналу саме такого характеру, оскільки відсутні супутні пошкодження.

Як покази обвинуваченого, так і результати експертних досліджень свідчать, що ніж в руках обвинуваченого зафіксований не був і щодо нього було застосовано певну силу, наслідком чого і стало заподіяння ушкодження потерпілому, що спричинило смерть. Отже, навіть з точки зору позиції обвинуваченого останній свідомо мав припускати можливість заподіяння шкоди потерпілому, оскільки ножа під час конфлікту він з рук не випускав, випустивши лише після падіння потерпілого на підлогу з явними ознаками тілесного ушкодження. Крім того, з огляду на габарити тіла ОСОБА_10 (зріст 187 см., нормального харчування), розміри приміщення, де відбувався конфлікт, обмеженість простору (між столом та тумбою), де перебував обвинувачений, випадкове заподіяння удару безпосередньо саме в область серця є сумнівним.

Отже, суд приходить до висновку, що за фактичними обставинами дії ОСОБА_7 все ж таки мали активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть, існував прямий причинний зв`язок. Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію і характер утворення тілесного ушкодження свідчать про те, що ОСОБА_7 тримаючи ножа в руці та здійснивши рух рукою саме в області серця потерпілого, нанісши все ж таки удар ножем в область серця розраховував на настання наслідків, які наступили. При чому тяжкість цих наслідків у його свідомості можливо і не була конкретизована, тому у такому випадку є підстави констатувати наявність непрямого умислу в діях ОСОБА_7 щодо спричинення потерпілому ОСОБА_10 смерті.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше хоча і притягувався до кримінальної відповідальності, проте попередня судимість погашена. На обліку у лікарів-психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, визнав ту обставину, що смерть потерпілого наступила в результаті саме його дій, жодних перешкод під час досудового розслідування та судового розгляду не чинив, надав суду чіткі та послідовні покази, дотримуючись єдиної позиції як і під час допитів, так і при проведенні слідчого експерименту, розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої.

Тому до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Посилання прокурора на наявність обтяжуючої обставини, як то факт вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, який хоча і знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, але судом врахований при призначенні покарання не може бути з огляду на таке.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що орган досудового розслідування при формулюванні пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 не інкримінував вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Цієї обставини також не було зазначено в обвинувальному акті як такої, що обтяжує покарання відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому на думку колегії суддів, визнання цієї обставини відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України (постанова ВС від 20.12.2018 справа №679/783/17).

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 можливо призначити покарання в мінімальних межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, пов`язане з ізоляцію від суспільства, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України не вбачається, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого, а також буде достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання подальшого незаконного відчуження майна третім особам, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають витрати за проведення судових експертиз.

Керуючись ст. ст. 124, 174, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

* Запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» залишити без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання рахувати з 13.10.2018.

* Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 3003 (трьох тисяч трьох) гривень 48 (сорока восьми) копійок.

* Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2018 (№766/20206/18 н/п 1-кс/766/14435/18), а саме: ніж зі слідами бурого кольору; футболку зі слідами бурого кольору; мобільний телефон марки Bravis ІМЕІ: №1 - НОМЕР_1 , №2 - НОМЕР_2 .

Речові докази:

- ніж зі слідами бурого кольору - знищити.

- мобільний телефон марки Bravis ІМЕІ: №1 - НОМЕР_1 , №2 - НОМЕР_2 ; футболку видана добровільно ОСОБА_7 - повернути законному власнику, а саме: ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2