Справа № 129/1030/21
Провадження №11-кп/801/883/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю :

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 11.06.2021 року, якою закрито кримінальне провадження №0000051 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, -

встановив:

Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 30 березня 2021 року о 18 год. 00 хв., діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи в безпосередній близькості з ОСОБА_9 , яка сиділа на дивані, наніс один удар ступнею правої ноги в праву кисть руки останньої, після чого кулаком правої руки наніс ще два удари в обличчя ОСОБА_9 , та не зупиняючись на досягнутому, стиснув своїми руками шию матері, яку в подальшому відпустив.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, у вигляді синців у ділянці правого ока, шиї справа, правої кисті, забою м`яких тканин правої кисті, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи N° 34 від 02.04.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України, тобто спричинення легких тілесних ушкоджень.

В судовому засідання потерпіла відмовилася від підтримання обвинувачення у зв`язку з примиренням з обвинуваченим та просила закрити кримінальне провадження, про що надала письмове клопотання.

Обвинувачений та прокурор проти задоволення клопотання потерпілої не заперечували.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 11.06.2021 закрито кримінальне провадження №0000051 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала
В апеляційній скарзі прокурор Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 просить ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 11.06.2021 року скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції під час вирішення питання про закриття кримінального провадження у випадку відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, не враховано вимоги КПК України, зокрема застереження визначені у пункті 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме «крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством».

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу прокурора підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.

Обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися судом належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте не повідомили суд про причини своєї неявки, тому за згодою прокурора судовий розгляд відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України КПК України відбувся у їх відсутність.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу в інших учасників кримінального провадження до суду не надходило.

Мотиви суду
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; знаведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного судового рішення зазначених вимог закону місцевим судом дотримано не було.

Зокрема, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, розпочате на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі коли потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, в судовому засіданні суд має закрити провадження.

В судовому засіданні потерпіла подала до суду заяву про відмову від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого. Враховуючи те, що потерпіла відмовилась від обвинувачення, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки доводи апеляційної скарги прокурора дають достатні підстави вважати, що вказана ухвала суду про закриття кримінального провадження є незаконною та такою, що підлягає скасуванню на підставі ст. 412 КПК України через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, 11.01.2019 набув чинності Закон України № 2227-VIII від 06.12.2017 «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», яким пункт 7 ч. 1 ст. 284 КПК України доповнено словами «крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В пункті 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено термін фізичного насильства як форму домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З огляду на ч. 2 ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, поширюється, в тому числі, на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Враховуючи наведене вище, дії обвинуваченого ОСОБА_8 відносно своєї матері ОСОБА_9 підпадають під ознаки фізичного насильства, як однієї з форм домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Проте, постановляючи ухвалу про закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, суд першої інстанції не врахував зазначені зміни в законодавстві, а тому дійшов помилкового висновку про необхідність закриття кримінального провадження, чим допустив неправильне застосування норм кримінального процесуального закону, яке є істотним.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 11.06.2021 року, якою закрито кримінальне провадження №0000051 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, - скасувати.

У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4