Справа № 675/2201/20
Провадження № 1-кп/675/28/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2021 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , захисника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000217, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2020 року про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта базовна загальна середня, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 162 ч. 1, 152 ч. 2, 15 ч. 2, 152 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 02 вересня 2020 року близько 00 годин 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_2 та у нього раптово виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, у зв`язку із чим він вирішив незаконно проникнути до житлового будинку АДРЕСА_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , не маючи на те дозволу власника або володільця та законних підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи при цьому гарантоване ст. 30 Конституції України право ОСОБА_4 на недоторканність житла чи іншого володіння, за допомогою власної фізичної сили пошкодивши вхідні двері, незаконно проник до вказаного житлового будинку, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_7 прослідував до кімнати коридору та за допомогою власної фізичної сили рук намагався проникнути до кімнати кухні, де в той час знаходилась ОСОБА_4 , котра з метою перешкоджання проникнення до кімнати ОСОБА_7 зачинилась у кімнаті за допомогою запірного пристрою - металевої клямки. ОСОБА_7 здійснив спробу силоміць відкрити двері за допомогою фізичної сили рук та, зрозумівши, що йому не вдасться зламати двері, вийшов із будинку.
Обійшовши будинок, ОСОБА_7 прослідував до вікна, яке веде до кімнати кухні, демонтував віконну раму та через отриманий отвір незаконно проник до будинку.
Таким чином своїми умисними діями, що виразились у незаконному проникненні до житла, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Протягом останніх п`яти років ОСОБА_7 підтримував близькі відносини з ОСОБА_4 та має із останньою двох спільних малолітніх дітей, яких ОСОБА_7 визнає своїми дітьми, чого не заперечує і ОСОБА_4 .

Окрім того, ОСОБА_7 періодично навідувався до малолітніх дітей та самої ОСОБА_4 , у зв`язку із чим останні перебувають у близьких відносинах.
Також, 02 вересня 2020 року після 00 години, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_2 та у нього раптово виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, у зв`язку із чим він незаконно проник до господарства АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 .

Прослідувавши до житлового будинку, ОСОБА_7 пошкодив вхідні двері та незаконно проник до вказаного житлового будинку, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_7 прослідував до кімнати коридору та за допомогою власної фізичної сили рук намагався проникнути до кімнати кухні, де в той час знаходилась ОСОБА_4 , котра з метою перешкоджання проникнення до кімнати ОСОБА_7 зачинилась у кімнаті за допомогою запірного пристрою - металевої клямки. ОСОБА_7 здійснив спробу силоміць відкрити двері за допомогою фізичної сили рук та зрозумівши, що йому не вдасться зламати двері, вийшов із будинку.

Обійшовши будинок, ОСОБА_7 прослідував до вікна, яке веде до кімнати кухні, демонтував віконну раму та через отриманий отвір незаконно проник до будинку. ОСОБА_4 , злякавшись ОСОБА_7 , втекла із будинку.

Надалі, через невеликий проміжок часу ОСОБА_4 повернулась до свого будинку та перебувала у коридорі. У цей час ОСОБА_7 , котрий в той час таємно очікував потерпілу у неосвітленій кімнаті кухні, затягнув ОСОБА_4 до кімнати кухні та, зачинивши із середини двері, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_4 , оголив себе, та, використовуючи свою фізичну перевагу, стягнув одяг з ОСОБА_4 , оголивши її статеві органи.

З метою подолання активного фізичного опору, який чинила потерпіла, зокрема намагалась кусатись та наносити подряпини, ОСОБА_7 намагався заламати її руки, не зважаючи на її крики та вимоги припинити протиправні дії, проти волі ОСОБА_4 намагався здійснити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням своїх геніталій.

Внаслідок своїх умисних злочинних дій ОСОБА_7 намагався порушити право на статеву свободу та статеву недоторканність ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі обвинуваченого, у зв`язку із активним опором потерпілої ОСОБА_4 та перебуванням обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України.

Окрім вказаного, ОСОБА_7 03 вересня 2020 року близько 01 години, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_2 та у нього раптово виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, у зв`язку із чим він вирішив незаконно проникнути до житлового будинку АДРЕСА_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , не маючи на те дозволу власника або володільця та законних підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи при цьому гарантоване ст. 30 Конституції України право ОСОБА_4 на недоторканність житла, через вікно, яке було демонтоване ОСОБА_7 02 вересня 2020 року, незаконно проник до кімнати кухні вказаного житлового будинку, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , та вчинив щодо потерпілої ОСОБА_4 дії сексуального характеру.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились у незаконному проникненні до житла ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_7 протягом останніх п`яти років підтримував близькі відносини з ОСОБА_4 , та має із останньою двох спільних малолітніх дітей, яких ОСОБА_7 визнає своїми дітьми, чого не заперечує і ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_7 періодично навідувався до малолітніх дітей та самої ОСОБА_4 , у зв`язку із чим останні перебувають у близьких відносинах.

03 вересня 2020 року після 01 години, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_2 та у нього раптово виник умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, у зв`язку із чим він проник до господарства № 51, де проживає ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_7 прослідував до будинку, що розташований за вищевказаною адресою, де за допомогою власної фізичної сили демонтував віконну шибку, через яку проник до кімнати кухні, де у той час спала ОСОБА_4 .

Перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_4 , оголив себе та ліг поряд із потерпілою, яка в той час відпочивала на дивані. Після цього ОСОБА_7 , використовуючи свою фізичну перевагу, сівши на потерпілу зверху, стягнув одяг, у якому на той час знаходилась ОСОБА_4 , оголивши її статеві органи.

З метою подолання активного фізичного опору, який чинила потерпіла, зокрема кусалась та наносила подряпини, ОСОБА_7 перевернув потерпілу на живіт та зв`язав її руки електричним подовжувачем за спиною, не зважаючи на крики та вимоги припинити протиправні дії, він проти волі ОСОБА_4 повторно здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням своїх геніталій.
Внаслідок своїх умисних злочинних дій ОСОБА_7 порушив право на статеву свободу та статеву недоторканність ОСОБА_4 та під час придушення опору потерпілої спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця передньо- зовнішньої поверхні правого плеча в середній третині; двох синців верхньо- внутрішнього квадранта лівої молочної залози; дев`яти синців по передній поверхні лівого плеча; синця передньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя; синця по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині; синця по передній поверхні лівого стегна в нижній третині; синця по передньо-зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині; синця по задньо-внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині; синця по задньо-внутрішній поверхні правої гомілки в верхній третині, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчиненому повторно, щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у близьких відносинах, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 152 КК України.

23 грудня 2021 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_7 з участю захисника ОСОБА_6 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_7 беззастережно, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь.
Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_7 : за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки;

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України з урахуванням положень статті 69 КК України, беручи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, перебування на утриманні 2 малолітніх дітей), з урахуванням особи ОСОБА_7 , котрий характеризується позитивно, - у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців.

за ч. 2 ст. 152 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України сторони погоджуються на призначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, котрий характеризується позитивно, раніше не судимий, являється учасником бойових дій, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку) сторони дійшли домовленості про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, термін якого встановить суд. При цьому сторони не заперечуватимуть щодо визначення терміну іспитового строку в максимальному розмірі.

Сторони дійшли домовленості про покладення судом на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення у строк покарання день за день.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, оскільки ОСОБА_7 характер обвинувачення є зрозумілим, свою вину він визнав повністю, його дії за ст. ст. 162 ч. 1, 152 ч. 2, 15 ч. 2, 152 ч. 2 КК України кваліфіковано вірно, дані кримінальні правопорушення являються кримінальним проступком та тяжкими злочинами.
Умови укладеної між сторонами кримінального провадження угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди, що підтвердила у судовому засіданні. Також потерпіла повідомила, що матеріальна та моральна шкода відшкодована їй у повному обсязі. Захисник потерпілої просив залишити цивільний позов ОСОБА_4 без розгляду у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжного заходу. Стпаттею 183 КПК України встановлені умови застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.У статті 194 КПК України зазначені обов`язки суду при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

З урахуванням вищенаведених норм, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та призначеного покарання, обставин, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає доведеною наявність обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, разом з тим вважає недоведеним недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене, суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_7 слід змінити запобіжний з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши залишати житло цілодобово, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти вчинити інше кримінальне правопорушення, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають поверненню власнику.
Таким чином суд приходить до висновку, що слід скасувати арешт, накладений на майно потерпілої, оскільки вказане майно підлягає поверненню власнику.
Враховуючи позицію потерпілої, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 грудня 2021 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 із захисником ОСОБА_6 .
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 162 ч. 1, 152 ч. 2, 15 ч. 2, 152 ч. 2 КК України, призначивши йому покарання:
за ч. 1 ст. 162 КК України 2 (два) роки обмеження волі;
за ч. 2 ст. 15 , ч. 2 152 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 152 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання попереднє ув`язнення з 03 вересня 2020 року по 24 грудня 2021 року включно відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України день за день.
Змінити ОСОБА_7 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши цілодобово залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , звільнивши з-під вварти у залі суду.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2020 року № 675/1667/20.
Речові докази:
електричний подовжувач білого кольору марки «viko», довжиною чотири метри, покривало із надписом «LOVE», простинь білого кольору із візерунками темно зеленого кольору, жіночі труси білого кольору із чорними кругами, сіру футболку із довгими рукавами, а також спортивні штани кольору хакі, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_2 ;
трусисинього кольору із маркуванням «Jujube», штани спортивні чорного кольору із маркуванням «Nike», кофту чорного кольору, у якої рукави коричневого кольору, із маркуванням «Valimark», які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 ;
зроізи нігтів з пальців рук з піднігтьовим вмістом, марлевий тампон із вмістом піхви, мазки-відбитки піхви, зрізи нігтів з пальців рук з піднігтьовим вмістом, марлевий тампон із змивом статевого члена, мазки, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення:
обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя: ОСОБА_1