ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 661/2289/21 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/823/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України

28 вересня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000012 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 липня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка, Каховського району Херсонської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1, 2 ст.360 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду першої інстанції прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1, ч.2 ст.360 КК України. В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 по 2, 4, 6, 11, 14, 16, 18, 20, 22, 24 епізодам обвинувачення наведено фактичні обставини кримінального правопорушення, що включать у себе твердження про пошкодження ОСОБА_7 кабельних ліній зв`язку та наслідки у виді тимчасового припинення зв`язку. Відповідальність за статтею 360 КК України (в редакції Закону № 600-IX від 13.05.2020) настає лише у разі умисного пошкодження телекомунікаційної мережі, а не ліній зв`язку, та лише у тому разі, коли такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, тобто конкретного продукту діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямованого на задоволення потреб споживачів. Таким чином, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить викладу фактичних обставини кримінального правопорушення та сформульованого обвинувачення, які б відповідали диспозиції статті 360 КК України (в редакції Закону № 600-IX від 13.05.2020), тобто тій правовій кваліфікації, яка надана органом досудового розслідування.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує про те, що в обвинувальному акті за ст.360 КК України сформульовано обвинувачення, що відповідає положенням ст.291 КПК України. Посилаючись на зміст Закону України «Про телекомунікацію» апелянт зауважує, що сфера телекомунікацій є складовою частиною галузі зв`язку України, а тому припинення зв`язку і є припиненням надання телекомунікаційних послуг. Прокурор наголошує про те, що на стадії підготовчого судового засідання не здійснюється оцінка доказів.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1, ч.2 ст.360 КК України, не відповідає положенням ст.291 КПК України та є помилковим.

Відповідно до положень ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, серед іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та правову кваліфікацію його дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Згідно тексту обвинувального акту, орган досудового розслідування виклав всі обставини, які необхідні для початку судового розгляду кримінального провадження, зокрема, вказав, місце, час, дату та дії обвинуваченого, які, на думку органу досудового розслідування, мають ознаки кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, тобто виклав всі необхідні для прийняття судового рішення фактичні обставини і правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінальних правопорушень.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, їхню правову кваліфікацію, тощо.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставини кримінальних правопорушень через те, що відповідальність за статтею 360 КК України (в редакції Закону № 600-IX від 13.05.2020) настає лише у разі умисного пошкодження телекомунікаційної мережі, а не ліній зв`язку, та лише у тому разі, коли такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, тобто конкретного продукту діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямованого на задоволення потреб споживачів, фактично зведені до встановлення наявності в діях обвинуваченого складу вказаних кримінальних правопорушень, що суперечить вимогам ст.314, 315 КПК України та єнеприйнятними, оскільки жодним чином не узгоджуються із положеннями ст.291 КПК України щодо предмету обов`язкових відомостей, які повинні бути відображені в процесуальному документі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і мотивів злочинів, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаних кримінальних правопорушень, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, повертаючи обвинувальний акт прокурору, із зазначених в ухвалі підстав, суд фактично вдався до аналізу та оцінки фактичних обставин кримінального провадження та правової кваліфікації кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, тим самим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України,про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду дійшла висновку, що суд першої інстанції без визначених ст.291, 314 КПК України підстав повернув прокурору обвинувальний акт, у зв`язку з чим, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому його слід скасувати та призначити новий розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 409, 412, 415, 419КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 липня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1, ч.2 ст.360 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у Новокаховському міському суді Херсонської області кримінального провадження № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1, ч.2 ст.360 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3