Справа № 601/4/22
Провадження № 1-кс/601/15/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кременець клопотання старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000598 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04 січня 2022 року до Кременецького районного суду Тернопільської області надійшло клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в якому просить накласти арешт на спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF HF 95.430», р.н. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп «Novatrail SK124», р.н. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ФОП « ОСОБА_5 ».
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 29.12.2021 року близько 16 год. 50 хв. на автодорозі Р-43 Тернопіль-Ланівці-Теофіпіль, а саме в м. Ланівці біля мотелю «Старий Млин» по вулиці Тернопільська, 2А, на пішохідному переході, водій автомобіля «DAF HF», р.н. НОМЕР_1 із причіпом р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 здійснив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Коновиця Кременецького району. Внаслідок наїзду неповнолітній ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.
30 грудня 2021 року, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000598 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
29 грудня 2021 року в ході огляду місця події вилучено спеціалізований вантажний сідловий тягач «DAF HF 95.430», р.н. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп «Novatrail SK124», р.н. НОМЕР_2 , які на праві власності належать ОСОБА_5 зареєстрованому: АДРЕСА_1 та перебував під керуванням ОСОБА_8 , працюючого водієм ФОП « ОСОБА_5 ».
У клопотанні зазначено, що на даний час існує необхідність в накладенні арешту на вилучений спеціалізований вантажний сідловий тягач та спеціалізований напівпричіп, оскільки вони причетні до вчинення кримінального правопорушення, є доказом злочину, на собі зберігає сліди кримінального правопорушення, що мають суттєве значення в якості доказів фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження і в подальшому буде використаний для проведення слідчих дій, тому слідчий просить накласти арешт на вищезазначене у клопотанні майно.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в який просить розглядати клопотання у його відсутності та просить клопотання задоволити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Згідно ч.1 ст. 172 КПК неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.
Клопотання слідчого в контексті мотивування необхідності накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_5 є безпідставним та за своїм змістом містить лише формальне посилання на норми закону без підтвердження необхідними доказами та документами.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом.
Мета викладена у клопотанні слідчого, а саме накладення арешту на майно, оскільки воно є доказом злочину, зберігає сліди кримінального правопорушення та збереження речових доказів не підтверджуються та не співвідноситься з матеріалами справи.
До клопотання не долучена постанова слідчого про визнання майна, а саме: спеціалізованого вантажного сідлового тягача «DAF HF 95.430», р.н. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричіпа «Novatrail SK124», р.н. НОМЕР_2 , речовими доказами. Так, хоча в клопотанні слідчий вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речовий доказ у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного та мети накладення арешту на майно всупереч вимогам кримінального процесуального закону, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.
В межах розслідування вказаного кримінального правопорушення слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 . 04.01.2022 за погодженням прокурора Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з клопотанням про накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів в порядку п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України на нерухоме майно, що належить на праві власності ФОП « ОСОБА_5 ».
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна третьої особи до суду звертається прокурор.
Керуючись вищезазначеними положеннями кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя зазначає, що в межах даного кримінального провадження водій ОСОБА_6 , який здійснив наїзд на неповнолітнього ОСОБА_7 , не є власником транспортного засобу, а власником вантажного сідлового тягача «DAF HF 95.430», р.н. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричіпа «Novatrail SK124», р.н. НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Таким чином, оскільки ОСОБА_5 є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, беручи до уваги зміст заявленого клопотання, недоведеність підстав та мети накладення арешту на майно, а також те, що з даним клопотанням до суду звернувся слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_3 , який діє в межах повноважень, визначених статтею 40 КПК України, а особою, уповноваженою на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, відповідно до положень ч. 2 ст. 64-2 КПК України, є прокурор, дане клопотання про накладення арешту на вантажний сідловий тягач марки «DAF HF 95.430», р.н. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп «Novatrail SK124», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , заявлене в межах кримінального провадження 0000598 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України є таким, що подане неналежною особою, а тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3, 26, 36, 64-2, 167-168, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000598 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1