Справа № 163/265/22
Номер провадження 1-кп/167/50/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в колегіальному складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника (в режимі відеоконфереції) ОСОБА_6 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нудиже Любомльський район Волинська область, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, судимого: 20 травня 2015 року Заокським районним судом Тульської області Російської Федерації за ч. 1 ст. 105 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, якому ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 29 травня 2018 року вирок суду іноземної держави приведено у відповідність із законодавством України та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, 26 травня 2021 року умовно-достроково звільнений з Полинцької виправної колонії Рівненської області (№76), у кримінальному провадженні № 0000434, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2021, щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України)
в с т а н о в и в :
15 березня 2022 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 18 грудня 2021 року, щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
20 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Любомського районного суду Волинської області відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
15 лютого 2022 року ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19 березня 2022 року включно.
17 березня 2022 року прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_8 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів без можливості внесення застави, оскільки ризики, визначені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та встановлені попередніми ухвалами слідчого судді не змінилися, а продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений може мати намір переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможуть в повній мірі запобігти встановленим ризикам.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав, викладених у ньому.
Заслухавши думку прокурора, який клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою просив задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили проти клопотання прокурора, дослідивши подані матеріали, суд доходить такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, наявність судимостей у обвинуваченого та інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Із клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному проваджнні встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, які на даний час не змінилися.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Рожищенським районним судом Волинської області розпочато судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Суд не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченого, потерпілої, свідків та не досліджено письмових та речових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Продовжує також існувати ризик переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок суду грунтується на тому, що обвинувачений непрацевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має та обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Така обставина може спонукати ОСОБА_7 переховуватися від суду.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , окрім наведеного вище, суд враховує, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя і здоров`я особи, наслідком якого є смерть іншої людини, існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушеннь.
Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені п. п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 є достатніми для переконання, що існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, і які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою і будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.
При цьому, беручи до уваги вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 15 травня 2022 року, включно, без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити для відома та виконання в Державну установу "Луцький слідчий ізолятор".
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2