ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1754/21 Справа № 202/6578/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневе Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, працевлаштованого на посаді сільського голови Вербківської сільської ради Дніпропетровської області, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2021 року у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, було відмовлено.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло, окрім випадків необхідності отримання ОСОБА_8 невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, до 22 грудня 2021 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК, що давало підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід. Разом з цим, слідчий суддя вважав, що необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутня, оскільки наявність у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків свідчить на користь останнього, є стримуючим фактором і може вважатися запорукою та певною гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому, на думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання, буде слугувати завданням кримінального провадження, меті обрання запобіжного заходу, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не буде надмірним тягарем у порушення прав підозрюваного.

В апеляційній скарзі з урахуванням змін до неї захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2021 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 К К України відмовити.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з матеріалів клопотання сторони обвинувачення вбачається, що доказів на підтвердження недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів суду не було надано, а лише зазначення в клопотанні про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 так і залишилось не підтвердженим ініціатором клопотання.
Зазначає, що враховуючи характер висунутого обвинувачення, а також відсутність достатніх даних про наявність зі сторони підозрюваного спроб незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні.
Вважає, що слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло не взяв до уваги той факт, що підозрюваний працевлаштований на посаді голови Вербківської сільської ради та така заборона унеможливлює виконання ним своїх посадових обов`язків.Також він є єдиним годувальником в родині, оскільки його дружина на даний час не працює, допомоги по безробіттю та будь - яких доходів не отримує, внаслідок чого заборона цілодобово залишати житло призведе до залишення сім`ї без коштів на існування.
Вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та мешкання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, офіційно працевлаштований. Про належну правосвідомість підозрюваного свідчить також той факт, що він невідкладно, в перший робочий день установи після проголошення ухвали про обрання відносно нього запобіжного заходу, здав на зберігання до Павлоградського відділу ТУ ДМС у Дніпропетровській області свій паспорт для виїзду за кордон, обов`язків покладених на нього не порушував.
Крім того звертає увагу, що для ОСОБА_8 , який затверджений на посаду сільського голови рішенням сесії від 11.11.2020 № 2-1/VIII «Про початок повноважень Вербківського сільського голови», визначений особливий режим робочого часу, так як за специфікою своїх посадових обов`язків для нього неможливе нормування робочого часу. У разі потреби сільський голова виконує роботу понад нормальну тривалість робочого часу.

Також на оскаржуваний вирок суду була подана апеляційна скарга прокурора, в якій він просив ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23.10.2021 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
До початку судового розгляду в Дніпровському апеляційному суді прокурор відмовився від апеляційної скарги на підставі ч. 1 ст. 403 КПК України.
У зв`язку з наведеним вищезазначена апеляційна скарга не розглядається апеляційним судом під час перегляду в апеляційному порядку ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, апеляційну скаргу сторони захисту підтримали за викладених у ній підстав, прокурора, який заперечував у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
На думку колегії суддів, при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 ці вимоги закону були дотримані.
Так, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 України, яка достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами.
При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Разом з цим, сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 189 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст.178 КПК України, та особу підозрюваного. Отже, всі обставини, враховані судом першої інстанції та дослідженні в апеляційному порядку, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Доводи ж захисника, на які є посилання в поданій ним апеляційній скарзі, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки зазначені факти не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, які цілком правильно встановлені слідчим суддею у своєму рішенні.
За викладених обставин, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою, а подана на неї апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4