Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1557/21
Провадження № 1-кп/689/112/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження, відомості про яке 08 червня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000938, про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Скарженці Хмельницького (Ярмолинецького) району Хмельницької області, є громадянином України, має середню освіту, неодружений, на має на утриманні малолітню дитину, працює слюсарем ПРАТ ШБУ56», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 08.06.2021 року близько 02.00 години перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2103, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та переконавшись у тому, що автомобіль не обладнаний сигналізацією, вирішив ним незаконно заволодіти.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання їх наслідків, ОСОБА_4 , оглянувши двір на присутність сторонніх осіб, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного автомобіля та виявив що задні праві дверцята відчиненні, після чого відкривши їх проник у салон вказаного автомобіля. В подальшому відчинивши зсередини дверцята автомобіля із сторони водія, сів за кермо. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_4 , знаючи будову та принцип роботи системи запалювання автомобіля, не маючи дозволу власника, протиправно всупереч волі останнього, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вирвав захисну пластмасу замка запалювання, та шляхом короткого замикання електропроводки контактної групи проводів, запустив двигун автомобіля «ВАЗ» 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 16782,92 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 встановивши таким чином контроль над вказаним автомобілем.

В подальшому ОСОБА_4 розпочав рух, виїхавши з двору будинку АДРЕСА_2 , та продовжив рух вказаним автомобілем в напрямку смт. Віньківці, Хмельницького (Віньковецького) району, Хмельницької області, після чого повернув в сторону с. Покутинці, Хмельницького (Віньковецького) району, Хмельницької області де на території закинутих ферм залишив вищезазначений автомобіль та покинув дану територію.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми протиправними діями незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі 2103, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1978 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 спричинивши останньому майнової шкоди на загальну суму 16782, 92 гривень.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення і пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті.

Обвинувачений заявив клопотання про застосування ч.3 ст.349 КПК України, просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини злочину визнає повністю. Прокурор, потерпілий, кожен окремо дане клопотання підтримали.

Потерпілий надав суду власноручно написану та підписану заяву, зміст якої та добровільність її написання підтвердив у залі суду, про те, що перед судовим засіданням обвинувачений повністю відшкодував йому завдану матеріальну шкоду 15000 гривень та моральну шкоду 20000 гривень, що разом складає 35000 гривень. Просив суд призначити найменш суворе покарання, яке можливе за законом. Зазначив, що шкода йому відшкодована повністю, він не має жодних претензій до обвинуваченого, позов просив залишити без розгляду.

Суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить усна заява обвинуваченого під час судового розгляду, а також його письмове клопотання.

У своїх показаннях в довільній формі обвинувачений підтвердив обставини скоєного. Зазначив, що кається у скоєному, просив вибачення у потерпілого.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно, обвинуваченим підтверджуються.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не було встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре, має постійне офіційне місце роботи, на обліку у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває, а також враховуючи думку потерпілого щодо міри покарання, суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у вигляді обмеження волі, мінімально визначене санкцією статті.

Суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, що передбачені пунктами 1) та 2) ч.1 ст.76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом також враховується думка обвинуваченого щодо заявленої прокурором міри покарання, який пояснив, що він розуміє, що означає засудження до обмеження волі з іспитовим строком (умовно). Обвинувачений додав, що вважає покарання, про яке просив прокурор, справедливим та погоджується з ним.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати 2402,54 гривень на проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді обмеженням волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1) та 2) ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 2402,5 гривень.

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Скасувати повністю арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 25.06.2021 р у справі №686/14936/21 (1-кс/686/6868/21) (т.1 ДР а.с. 689) та хвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17.06.2021 р у справі №686/14936/21 (1-кс/686/6673/21). Повернути потерпілому ОСОБА_5 речові докази: 2-ва номерних знаки НОМЕР_1 ; автомобіль марки ВАЗ 2103 білого кольору (маркування на двигуні НОМЕР_3 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 та два ключі до нього, пластикову ручку важеля перемикання швидкостей, пластикову ручку для відчинення вікна, штатний автомобільний прикурював, матерію обшивки підголовника водійського та пасажирського сидіння. Чотири пластикових стаканчики, пусту пляшку знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження негайно після його проголошення. Відсутні під час оголошення вироку особи мають право отримати копію вироку в загальному порядку.

Суддя ОСОБА_6