КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

29 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року,
за участю особи,
яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 20 серпня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя, обґрунтовує тим, що зміст поданої ОСОБА_5 заяви від 17.07.2021 року за вих. № 4443/17 не містить відомостей про конкретні обставини вчинення, на думку заявника, кримінальних правопорушень, особами, щодо яких подано заяву, натомість міститься лише формальне твердження, про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України.

При цьому, у поданій заяві, не міститься викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя дійшов висновку, про невідповідність заяви вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 20.08.2021 року у судовій справі № 761/27303/21 та зобов`язати Шевченківський районний суд м. Києва розглянути скаргу за вих. № 4442/23 від 23.07.2021 року на бездіяльність керівника СКУ ФР ГУ ДФС у м. Києві в порядку, визначеному ст.ст. 306-307 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, без належного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи викладених в скарзі.

Зокрема, апелянт вказує на те, що з висновками слідчого судді, не згодний, оскільки не досліджено фактичних обставин викладених в його скарзі, вважає, що за поданою заявою уповноважена особа СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, повинна була внести відомості про вказані в його заяві кримінальні правопорушення, до ЄРДР після отримання заяви, оскільки в поданій заяві за вих. № 4443/14 про вчинення кримінального правопорушення ТОВ «Портмоне», ним були викладені всі елементи складу вчиненого злочину.
Як вважає апелянт, розгляд його скарги, слідчим суддею здійснювався поверхово, на власних припущеннях, оскільки не витребовувались і не досліджувались матеріали звернення ОСОБА_5 до керівника СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, не викликались в судове засідання учасники судового розгляду, що свідчить про порушення норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, на думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва є незаконною та такою, що позбавляє його конституційного права на доступ до правосуддя та конституційного права на судовий захист.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, у відповідності до положень, закріплених у ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні прямо передбачена можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020, положення ч. 3 ст. 307 цього Кодексу щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного встановлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей гадати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до вимог п. 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять у собі достатні фактичні дані про обставини, що можуть об`єктивно свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена законом України про кримінальну відповідальність. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть визнаватися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Такий висновок узгоджується з положеннями, закріпленими у ст. 2 КПК України, в якій зазначається про те, що завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а й забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою ОСОБА_5 , зокрема з копії його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.07.2021 року за вих. № 4443/17, яку було направлено Начальнику СУ ФР ГУ ДФС у м. Києва, в ній йде мова діяльність ТОВ «Портмоне» (Ідентифікаційний код юридичної особи 31868613, адреса: Україна, 04076, м. Київ, пр. Бандери Степана, будинок 16-Б)

Зокрема, навівши дані про перелік засновників (учасників) вказаної вище юридичної особи та іншу інформацію, ОСОБА_5 у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення зазначає наступне (дослівно):

«... З часом я зрозумів, що ТОВ «Портмоне» мене ввів у заблуду з метою заволодіти моїми коштами. І хоча я щомісяця сплачував комунальні рахунки, сума заборгованості у мене виросла до рівня 4,500 грн. Крім цього, приблизно уже через півроку користування сервісом ТОВ «Портмоне» мене змусили сплачувати непомірно великі суми процентів.
Згодом я також зауважив, що веб-сайт ТОВ «Портмоне» https://www.portmone.com.uaумисно був створеним саме так, що б вводити клієнта в заблуду. А саме, при існуючій переплаті послуг комунальних компаній даний веб-сайт взагалі не проводив такі платежі. Також на даному сайті не передбачено функції повідомлення комунальних компаній про норми використаних послуг (покази лічильників газу, води, електрики), так як я являюсь пільговиком учасником бойових дій. Саме з цього приводу я неодноразово скаржився з цього приводу керівнику ТОВ «Портмоне» ОСОБА_7 . Однак, взамін обіцяної компенсації він вдався до ще більшого шахрайства до умисноговведення в заблуду. Останнім було набрано не зареєстровану робочу силу, які навіть не пройшли базової підготовки, та які під час свого чергування (круглодобового) взамін того, що б допомагати вирішувати виникаючі проблеми із функціонуванням їх веб-сайту https://www.portmone.com.ua та з оплатою комунальних послуг, останніми надавалися такі рекомендації, які призводили до втрат коштів, отримання моральних і матеріальних збитків. Це саме стосується і не сплати соціального внеску даним товариством. І що найголовніше, як це витікає з ЄДР, дане товариство не має дозволу на проведення банківських і комунальних платіжних операцій.
Вищенаведене дає підстави вважати, що ТОВ «Портмоне» вчинило умисне кримінальне правопорушення , яке передбачене ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 212-1 КК України.».
За таких обставин, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 дійшла обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_5 від 17 липня 2021 року не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому вона не відповідає вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Крім того, як обґрунтовано зазначається в оскаржувані ухвалі, обставини, наведені в заяві ОСОБА_5 фактично свідчать про те, що він незадоволений якістю наданих йому фінансових послуг щодо оплати комунальних платежів, однак вказані питанні, які носять суто цивільно-правовий характер, повинні вирішуватись не у спосіб, який обрав заявник, оскільки обраний заявником шлях, а саме подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відомості про яке, на думку заявника, повинні бути внесені до ЄРДР, вочевидь суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що такі висновки слідчого судді не суперечать вимогам закону, а тому визнає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

У зв`язку з цим, доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , у тому числі щодо обмеження його права на доступ до правосуддя, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки заявник не позбавлений права захищати свої права, в тому числі майнові, не тільки в порядку кримінального, а й цивільного або адміністративного судочинства.

З огляду на вищенаведене, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання його заяви про кримінальне правопорушення від 17.07.2021 року за вих. № 4443/17, без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання його заяви про кримінальне правопорушення від 17.07.2021 року за вих. № 4443/17, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 761/27303/21

Номер провадження : 11-сс/824/5538/2021

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1