08.02.2022
Справа № 331/6984/21
Провадження № 1-кп/331/227/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» лютого 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника заявника

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949 від 16.03.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949 від 16.03.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 16.03.2015 року до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа 17.04.2013 року підробила спадщину на квартиру АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

17.02.2015 року ОСОБА_7 подав до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 . За цією заявою була відкрита спадкова справа № 55052524.

17.10.2015 року від Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 отримано Повідомлення за № 855/02-14, в якому зазначено, що в результаті проведених нотаріусом перевірок було виявлено заповіт, складений від імені померлої ОСОБА_6 , яка проживала та була постійно зареєстрована в АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 17.04.2013р. за реєстровим номером 1748, за яким гр. ОСОБА_6 все належне їй майно заповідала гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_7 з 1996 року мешкає в державі Ізраїль. Після поховання своєї бабусі, яке відбулося 02.05.2013 року, одразу виїхав додому. На території України залишився представник ОСОБА_7 - гр. ОСОБА_11 , який діяв на підставі довіреності, виданої Позивачем.

У січні 2014 року представнику ОСОБА_7 - ОСОБА_11 стало відомо, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_10 до Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру, у якій проживала та померла ОСОБА_6 .

Під час розгляду даної справи у суді інтереси ОСОБА_7 також представляв гр. ОСОБА_11 . Позивач ОСОБА_7 , жодного разу не з`являвся у судовому засіданні.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовлено. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25.02.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_10 задоволена. Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2014 р. скасоване. Позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено. Визнано за ОСОБА_10 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_7 перебував у м. Запоріжжі два дні: 11 та 12 липня. В період свого перебування в м. Запоріжжі у нього відбулася зустріч з рідною сестрою - ОСОБА_12 . Під час спілкування, ОСОБА_12 показала ОСОБА_7 заповіт, який був складений померлою ОСОБА_6 . До цього часу він не бачив тексту даного заповіту. При ознайомленні з вищевказаним заповітом ОСОБА_7 виявив, що він підписаний не його бабусею.

16.03.2015 року ОСОБА_12 звернулась до Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України. За заявою ОСОБА_12 було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України .

Оскільки текст заповіту було підписано не спадкодавцем ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2019 року по справі відкрито провадження. 05 листопада 2020 року ОСОБА_7 надав суду уточнену позовну заяву, в якій з підстав, викладених у первісному позові, просив суд визнати заповіт складений ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 17.04.2013 року за реєстровим номером 1748, недійсним.

ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 в наданому клопотанні просила справу розглянути у її відсутність.

Висновком експерта № 1111-20 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи в рамках вказаної цивільної справи від 01.10.2020 року підтверджено, що підпис, виконаний від імені ОСОБА_6 та розміщений в графі «ПІДПИС» оригіналу заповіту, складеному від імені ОСОБА_6 та посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 17.04.2013 року за реєстровим номером 1748, виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою.

08.12.2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по вказаній справі № 331/3043/19 прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено. Заповіт, складений ОСОБА_6 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 17.04.2013 року за реєстровим номером 1748 визнано недійсним.

З урахуванням того, що в ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлена, достатніх доказів для доведення винуватості конкретної особи, причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення не встановлено та вичерпані всі можливості отримати нові докази, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, минуло більше ніж три роки, і таким чином закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, прокурор просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 вказане клопотання підтримала за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просила його задовольнити.
Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в задоволенні вказаного клопотання просила відмовити, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не вжито ніяких заходів для розшуку ОСОБА_10 , на якого, ніби то був складений заповіт ОСОБА_6 , не допитаний онук померлої ОСОБА_6 ОСОБА_7 , не допитана приватний нотаріус ОСОБА_9 , яка 17.04.2013 року посвідчила заповіт, складений від імені померлої ОСОБА_6 , яка ніби то заповіла все належне їй майно ОСОБА_10 , не проведено експертизи з метою виявлення підроблень підпису ОСОБА_6 . На думку адвоката досудове розслідування проведено поверхнево, не в повному обсязі, фактично встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, проте з незрозумілих причин їй не повідомлено про підозру.
Заслухавши пояснення прокурора та представника заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України полягає в тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Однак, як вбачається з досліджених матеріалів судового провадження за клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження, належного та повного проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні проведено не було.

Як слідує з матеріалів, долучених до клопотання, двома ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 року надано дозвіл на тимчасовий доступ до відомостей щодо одержання пенсії ОСОБА_6 у січні 2013 року та до пенсійної справи ОСОБА_6 з метою отримання зразків підписів для проведення почеркознавчої експертизи, відповідними протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 09.08.2016 року та 02.08.2016 року вказані документи вилучено, проте почеркознавчу експертизу в рамках даного кримінального провадження не проведено. Не вжито жодних заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження та розшуку ОСОБА_10 , на якого ОСОБА_6 був складений заповіт, не допитаний онук померлої ОСОБА_6 ОСОБА_7 , не допитана приватний нотаріус ОСОБА_9 , яка 17.04.2013 року посвідчила заповіт, складений від імені померлої ОСОБА_6 , яка заповіла все належне їй майно ОСОБА_10 .

Документів на підтвердження того, що в ході досудового розслідування надавались доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України про проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлення свідків та очевидців події, як на це посилається прокурор в своєму клопотанні, до матеріалів провадження не долучено. Так само не долучені письмові вказівки слідчого, спрямовані на повне, всебічне встановлення обставин події та рапорти працівників оперативного підрозділу про результати їх виконання, жодного очевидця подій по даному кримінальному провадженню не допитано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що досудове розслідування проведено поверхнево, не в повному обсязі, в ході досудового розслідування не проведено жодних необхідних слідчий (розшукових) дій, направлених на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та особи, яка вчинила кримінальне правопорушення .
За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.
Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 750/153/20.
Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 25, 284, 369-372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000949 від 16.03.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1