Справа № 2018/1-296/11
н/п 1-в/953/166/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в порядку ст.126 КПК України (в редакції 1960 року), -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , в якому адвокат прохає суд, зокрема:
- скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 09.02.2010 року якою накладений арешт на все майно, яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, у тому числі і на автомобілі, за виключенням майна, що не підлягає арешту;
- зняти арешт з майна та цінностей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 , де б воно не знаходилося та в чому б не виражалося;
- скасувати арешт, накладений постановою у кримінальній справі на належне ОСОБА_3 на праві приватної власності майно автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA А5, колір сірий, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2011 ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначено покарання у виді шість років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 03.04.2012 року на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 09.02.2010 був накладений арешт на все майно, яке належить ОСОБА_3 із чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, у тому числі і на автомобілі, за виключенням майна, що не підлягає арешту. Однак при винесенні вироку судом не було вирішено питання щодо скасування арешту накладеного постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області від 09.02.2010 у рамках проведення досудового слідства у кримінальній справі. Вважає, що наявність арешту порушує його право власності і є перешкодою для вільного розпорядження об`єктами його права власності, жодних підстав для арешту майна не існує.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.05.2021 справу передано для розгляду судді ОСОБА_5 .
Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2021 визначено головуючу суддю у справі: ОСОБА_1 . Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: рішення Вищої ради правосуддя №1976/0/15-21 від 14.09.2021 р. Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Київського районного суду м.Харкова у відставку.

В судове засідання, призначене на 18.11.2021, захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, наполягав на задоволенні клопотання.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зазначене, а також те, що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, суд визнав за можливе розглянути клопотання по суті за відсутністю прокурора, представника заявника.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.
Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступних висновків.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 проведено в порядку, визначеному КПК України 2012 року.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який ухвалив вирок.
Відповідно до п. 9 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
При цьому, згідно з п.10 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.
Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 суддею встановлено, що постановою про накладення арешту на майно слідчого з ОВС відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУМВС України в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 09.02.2010 накладено арешт на внески, цінності та інше майно підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де б воно не знаходилося (а.с.34 тому №2 матеріалів справи №2018/1-296/11).
Крім того, судом встановлено, що власником автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA А5, колір сірий, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 (а.с. 7 справи №2018/1-296/11, н/п 1-в/953/166/21).
Разом з цим, до клопотання про скасування арешту майна адвокатом ОСОБА_4 не додано копію вироку Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2011; ухвали Апеляційного суду Харківської області від 03.04.2012.
Згідно з даними, які містяться в довідці від 18.11.2021 за підписом архіваріуса Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 , згідно з обліково-статистичної картки в провадженні суду перебувала кримінальна справа №2018/1-296/11 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 03.11.2011 за ст.149 ч.2 КК України. Відповідно до переліку цивільних справ, що постраждали у наслідок НС 2015 року 6 том вищевказаної справи зазнав ушкодження у зв`язку з якими відновленню не підлягає.
Відсутність вироку Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2011; ухвали Апеляційного суду Харківської області від 03.04.2012 унеможливлює дослідити обставини викладені в клопотанні.
Крім того, адвокатом ОСОБА_4 не конкретизовано майно та цінності, з яких він прохає суд скасувати арешт, не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 є власником чи законним володільцем такого майна.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Отже, виходячи з аналізу ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає клопотання покладається обов`язок доведення тих обставин, на які вона посилається у своєму клопотанні.
При цьому, суд не уповноважений перебирати на себе права та обов`язки сторін кримінального провадження.
Вищевикладене вказує на необгрунтованість поданого клопотання та є підставою для відмови в його задоволенні.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування арешту майна, тому клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 26, 174, 309, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в порядку ст.126 КПК України (в редакції 1960 року).
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1