Справа № 127/7770/20
Провадження № 1-кп/127/309/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2020 р. за № 0000028, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого,
29.10.2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 10.01.2013 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 та його представників - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_12 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 01.01.2020 року приблизно о 03 год. 00 хв., перебуваючи у дворі будинку по АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який стався з мотивів раптово виниклих особистих неприязних взаємин із ОСОБА_9 , діючи умисно, маючи на меті завдати тілесні ушкодження, наніс один удар камінцем, який тримав у лівій руці, в ліву сторону обличчя ОСОБА_9 , після чого він впав на землю, втративши свідомість. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №113/164 від 14.02.2020 року у ОСОБА_9 мали місце об`єктивні ознаки тілесних ушкоджень, а саме: забій м`яких тканин скроневої ділянки ліворуч, гематома м`яких тканин повік лівого ока, закритий перелом кісток лицевого черепа (верхньої щелепи зліва, лівої виличної кістки), що формують ліву гайморову пазуху, латеральну стінку лівої очниці та виличну дугу, зі зміщенням уламків. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) у властивостях тілесних ушкоджень не відобразились, за давністю утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи, - 01.01.2020 року, за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечним для життя в момент спричинення, але за своїм характером такі, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні злочину за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав та показав, що 01.01.2020 року приблизно о 03 год. 00 хв. він йшов по вул. Станіславського в м. Вінниці до друзів, де мав святкували Новий рік. На вулиці в нього виник конфлікт з невідомим чоловіком. Через деякий час на місце події під`їхав автомобіль, з якого вийшли декілька осіб. Один із чоловіків, мабуть потерпілий, використав газовий балончик. Він побіг за потерпілим, підняв із землі камінь та вдарив потерпілого у голову, від чого той упав. Потерпілий стояв навпроти нього, лівим боком. Куди саме наніс удар достовірно не пам`ятає, відчув, що наніс удар, після чого кинув камінь на землю. Згодом підбігли жінки, а він покинув місце події. Під час лікування потерпілого надавав йому матеріальну допомогу в розмірі 44 000 грн. Цивільний позов визнає. У вчиненому щиро розкаюється та жалкує, що так сталося. Просить вибачення у потерпілого та готовий відшкодовувати завдану потерпілому шкоду у розмірі відповідно до рішення суду. Зробив для себе належні висновки та просить його суворо не карати та не позбавляти волі.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що що 01.01.2020 року приблизно о 03 год. 00 хв. він, його дружина ОСОБА_13 та друзі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перебували по вул. Станіславського в м. Вінниці, де святкували Новий рік. Вони вирішили поїхати до ялинки, тому викликали автомобіль таксі. ОСОБА_14 пішов в магазин, а через деякий час зателефонував та повідомив, що в нього виник конфлікт з трьома невідомими особами, його вдарили. Після чого він, його дружина, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 прибули на місце події. Він розпочав рухатися до ОСОБА_14 та незнайомих осіб. Не пам`ятає, чи був словесний конфлікт, оскільки відчув удар в ліву частину голови, після чого упав та втратив свідомість. Як обвинувачений наносив удар камінцем не бачив. Прийшов до свідомості в лікарні. Фізичну силу до обвинуваченого не застосовував, газового балончика у нього не було. Внаслідок удару отримав тілесні ушкодження та тривалий час лікувався, були проведені три операції. Під час лікування обвинувачений надавав йому частково матеріальну допомогу на загальну суму 40 000 грн. - 44 000 грн. Був госпіталізований до КНП «Вінницька міської клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», де проходив курс лікування в умовах стаціонару. За час лікування була витрачена значна сума коштів на медичні процедури, придбання ліків, продуктів харчування, засобів особистої гігієни. Після виписки з лікарні також витрачено багато коштів на ліки, медичні засоби, вироби медичного призначення. Також він був змушений звертатися до психолога. Крім того, злочинними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що внаслідок злочинних дій відповідача він втратив здоров`я, та позбавлений можливості заробляти кошти для прожиття та утримання своєї сім`ї. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у його житті та житті сім`ї настали вимушені негативні зміни, адже він потребує лікування та реабілітації, його турбують постійні головні болі внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень. Згадка про те, що йому завдано травму та він потребує лікування, завдає йому сильних моральних та душевних страждань. Цивільний позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що 01.01.2020 року приблизно о 03 год. 00 хв. вона, потерпілий ОСОБА_9 , його дружина ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 перебували по АДРЕСА_2 . ОСОБА_14 пішов в магазин, а через деякий час зателефонував та повідомив, що троє невідомих осіб намагалися вчинити конфлікт. Потерпілий ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_14 , після чого невідомі особи розпочали бійку. Обвинувачений вдарив потерпілого камінцем по голові і той упав. Обвинувачений та інші особи втекли, до потерпілого викликали швидку допомогу. Потерпілий фізичну силу до обвинуваченого та інших невідомих осіб не застосовував, газового балончика у нього не було. Потерпілий тривалий час лікувався, хвилювався з приводу даної ситуації.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що 01.01.2020 року приблизно о 03 год. 00 хв. вона, потерпілий ОСОБА_9 , його дружина ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 перебували по АДРЕСА_2 . ОСОБА_14 пішов в магазин, а через деякий час зателефонував та повідомив, що невідомі особи намагалися вчинити конфлікт та вдарили його. Потерпілий ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_14 . Після чого невідомі особи розпочали бійку. Вона із дружиною потерпілого ОСОБА_13 відтягували нападника. Обвинувачений вдарив потерпілого камінцем по голові і той упав. Обвинувачений та інші особи втекли, до потерпілого викликали швидку допомогу. Потерпілий тривалий час лікувався, йому була проведена операція, друзі допомагали матеріально. Потерпілий хвилювався з приводу даної ситуації, потребував допомоги.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_9 01.01.2020 року приблизно о 03 год. 00 хв. вона, її чоловік ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 перебували по вул. Станіславського в м. Вінниці. ОСОБА_14 пішов в магазин, а через деякий час зателефонував та повідомив, що невідомі особи його побили. Вони прибули на місце події, потерпілий ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_14 . Після чого невідомі особи розпочали бійку. Обвинувачений вдарив потерпілого камінцем по голові і той упав, втратив свідомість. Обвинувачений та інші особи втекли, до потерпілого викликали швидку допомогу та його відвезли в лікарню. Потерпілий фізичну силу до обвинуваченого та інших невідомих осіб не застосовував, газового балончика у нього не було. Потерпілий тривалий час лікувався, йому була проведена операція, це потребувало значних фінансових витрат, вони збирали кошти, батьки та друзі допомагали матеріально. Чоловікові було завдано значної моральної шкоди, він тривалий час був пригнічений, мав посттравматичний стресовий розлад, хвилювався за свій стан здоров`я, а також за те, що на лікування витрачено багато коштів. На даний час чоловік потребує реабілітації, що потребує значних коштів.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що 01.01.2020 року приблизно о 03 год. 00 хв. він, потерпілий ОСОБА_9 , його дружина ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перебували по вул. Станіславського в м. Вінниці. Він пішов в магазин, на дорозі в нього виник конфлікт з трьома невідомими особами, його вдарили. Після чого він зателефонував потерпілому, та друзі прибули на місце події. Потерпілий ОСОБА_9 підійшов та між ними та незнайомими особами розпочалася штовханина. Обвинувачений вдарив потерпілого камінцем по голові і той упав, втратив свідомість. Як обвинувачений піднімав камінець не бачив, бачив як обвинувачений вдарив потерпілого камінцем по голові від чого той упав. Обвинувачений та інші особи втекли, до потерпілого викликали швидку допомогу та відвезли в лікарню. Потерпілий фізичну силу до обвинуваченого та інших невідомих осіб не застосовував. Потерпілий тривалий час лікувався, йому була проведена операція, вони збирали кошти. Потерпілий хвилювався з приводу даної ситуації.
З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 07.01.2020 р. за № 0000028, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2020 року та довідки до протоколу вбачається, що свідок ОСОБА_15 впізнала на фотознімку № 1 обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, яка 01.01.2020 року нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2020 року та довідки до протоколу, свідок ОСОБА_13 впізнала на фотознімку № 1 обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, яка 01.01.2020 року нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2020 року та довідки до протоколу вбачається, що свідок ОСОБА_14 впізнав на фотознімку № 2 обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, яка 01.01.2020 року нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
Крім того, з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2020 року та довідки до протоколу вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 впізнав на фотознімку № 2 обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, яка 01.01.2020 року нанесла йому тілесні ушкодження.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.2020 року та доданого до нього відеозапису вбачається, що слідчий експеримент було проведено за участю свідка ОСОБА_14 та його зафіксовано технічним засобом фіксації цифровою відеокамерою на електронний носій інформації DVD-диск. Свідок відтворив обставини нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому.
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.2020 року та доданого до нього відеозапису, слідчий експеримент було проведено за участю свідка ОСОБА_17 та його зафіксовано технічним засобом фіксації цифровою відеокамерою на електронний носій інформації DVD-диск. Під час слідчого експерименту свідок відтворив обставини нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.2020 року та доданого до нього відеозапису вбачається, що слідчий експеримент було проведено за участю свідка ОСОБА_16 та його зафіксовано технічним засобом фіксації цифровою відеокамерою на електронний носій інформації DVD-диск. Під час слідчого експерименту свідок відтворила обставини нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому.
Крім того, з протоколу проведення слідчого експерименту від 19.03.2020 року та доданого до нього відеозапису вбачається, що слідчий експеримент було проведено за участю свідка ОСОБА_15 та його зафіксовано технічним засобом фіксації цифровою відеокамерою на електронний носій інформації DVD-диск. Під час слідчого експерименту свідок відтворила обставини нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому.
Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 113/164 від 14.02.2020 року у потерпілого ОСОБА_9 мали місце об`єктивні ознаки тілесних ушкоджень, а саме: забій м`яких тканин скроневої ділянки ліворуч, гематома м`яких тканин повік лівого ока, закритий перелом кісток лицевого черепа (верхньої щелепи зліва, лівої виличної кістки), що формують ліву гайморову пазуху, латеральну стінку лівої очниці та виличну дугу, зі зміщенням уламків. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) у властивостях тілесних ушкоджень не відобразились, за давністю утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи, - 01.01.2020 року, за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечним для життя в момент спричинення, але за своїм характером такі, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Наведені вище показання потерпілого, обвинуваченого та свідків підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.
Під час судового провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 349 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, дослідив докази у тому обсязі, як про це просили учасники судового провадження. Зокрема, допитав потерпілого, обвинуваченого, свідків, дослідив інші надані докази. Клопотань про дослідження будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування висунутого ОСОБА_7 обвинувачення учасники судового провадження не заявляли.
Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Суд визнає дані докази належними та допустимими, сумнівів у їх достовірності немає.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексуУкраїни є нетяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий, непрацевлаштований, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, просить вибачення у потерпілого, частково відшкодував завдану шкоду та згодний в подальшому відшкодовувати завдану шкоду.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, суд зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що рецидив злочинів, як обтяжуюча покарання обставина, стороною обвинувачення під час судового провадження не доказувалася, а також не вказана в обвинувальному акті, а тому, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, положення п. 4 ч. 1 ст. 91, ст. 337 КПК України, суд не визнає дану обставину такою, що обтяжує покарання.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є нетяжким злочином, особу винного, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому щиро кається, частково відшкодував завдану шкоду та згодний в подальшому відшкодовувати завдану потерпілому шкоду.
Суд, враховуючи викладені вище обставини, вважає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.
Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, та, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.
Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 150 000 грн. 00 коп., моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. 00 коп., завданих злочином, та витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп., суд зазначає таке.
Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається з цивільного позову потерпілий ОСОБА_9 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на відшкодування майнової шкоди 150 000 грн. 00 коп., моральної шкоди 100 000 грн. 00 коп., та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
В судовому засіданні потерпілий цивільний позов підтримав та пояснив, що протиправними діями обвинуваченого йому було завдано майнову та моральну шкоду, оскільки він змушений був тривалий час лікуватися та придбавати необхідні ліки, на даний час потребує подальшого лікування та реабілітації.
В судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав та зазначив, що під час лікування потерпілого надавав йому матеріальну допомогу в розмірі 44 000 грн. Просить вибачення у потерпілого та готовий відшкодовувати завдану потерпілому шкоду у розмірі відповідно до рішення суду.
Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під час судового провадження встановлено, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №113/164 від 14.02.2020 року у ОСОБА_9 мали місце об`єктивні ознаки тілесних ушкоджень, а саме: забій м`яких тканин скроневої ділянки ліворуч, гематома м`яких тканин повік лівого ока, закритий перелом кісток лицевого черепа (верхньої щелепи зліва, лівої виличної кістки), що формують ліву гайморову пазуху, латеральну стінку лівої очниці та виличну дугу, зі зміщенням уламків. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) у властивостях тілесних ушкоджень не відобразились, за давністю утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи, - 01.01.2020 року, за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечним для життя в момент спричинення, але за своїм характером такі, що потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
В судовому засіданні потерпілий пояснив, що за період лікування була витрачена значна сума коштів на медичні процедури, придбання ліків, продуктів харчування, засобів особистої гігієни. Після виписки з лікарні також витрачено багато коштів на ліки, медичні засоби, вироби медичного призначення. Також він був змушений звертатися до психолога. Крім того, злочинними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що внаслідок злочинних дій відповідача він втратив здоров`я, та позбавлений можливості заробляти кошти для прожиття та утримання своєї сім`ї. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у його житті та житті сім`ї настали вимушені негативні зміни, адже він потребує лікування та реабілітації, його турбують постійні головні болі внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень. Згадка про те, що йому завдано травму та він потребує лікування, завдає йому сильних моральних та душевних страждань. Цивільний позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода, крім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Із аналізу даних норм законодавства випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд дійшов висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому була завдана моральна шкода, яка виразилася в перенесених душевних стражданнях та нервовому потрясінні, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. При цьому суд приймає до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, настання негативних змін в житті та здоров`ї потерпілого, ускладненням звичного для нього способу життя та з урахуванням вимог справедливості та розумності.
Суд, враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат, стан його здоров`я, необхідність лікування, характер дій обвинуваченого та його майновий стан, а також конкретні обставини справи, вважає, що задоволення цивільного позову повністю, відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити повністю та стягнути із обвинуваченого на користь потерпілого на відшкодування завданих злочином майнової шкоди - 150 000 грн. 00 коп., моральної шкоди - 100 000 грн. 00 коп., та витрат на правову допомогу - 10 000 грн. 00 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 127-129, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих злочином, та витрат на правову допомогу - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_9 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) майнову шкоду в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп., та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя