Справа № 304/876/21 Провадження № 1-кп/304/280/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 від 12 липня 2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Т.Ремета, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, офіційно не працевлаштованої, раніше судимої вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2021 року засудженій ОСОБА_4 замінено несплачену суму штрафу за вказаним вироком у розмірі 850 грн покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 вчинила ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за наступних обставин.
Так, 07 травня 2021 року до Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області надійшла ухвала Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2021 року про заміну засудженій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.

Цього ж дня працівниками Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області відносно засудженої ОСОБА_4 заведено особову справу № 12/2021 та направлено відповідні повідомлення до організацій про постановку останньої на облік, при цьому таку було викликано до Перечинського підрозділу пробації для постановки на облік. Однак, у зв`язку з неявкою ОСОБА_4 за викликами до Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, 29 травня 2021 року остання була відвідана за її місцем проживання, де таку ознайомлено з порядом та умовами відбування покарання, а також попереджено, що в разі ухилення від відбування покарання її може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Також засудженій було роз`яснено, що згідно з ст. 37 КВК України вона зобов`язана додержуватися встановлених відповідно до закону порядку та умов відбування покарання, про що така особисто підписалася.
Крім того засудженій ОСОБА_4 було видано направлення до Тур`є-Реметіської сільської ради, відповідно до якого вона повинна була 02 червня 2021 року приступити до відбування призначеного покарання.
Однак, 07 червня 2021 року до Перечинського підрозділу пробації з Тур`є-Реметіської сільської ради надійшло повідомлення № 488/02-09 від 03 червня 2021 року про те, що засуджена ОСОБА_4 з невідомих причин не приступила до відбування призначеного покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин.
08 червня 2021 року з метою встановлення причини неявки ОСОБА_4 для відбування громадських робіт на території Тур`є-Реметіської сільської ради, засуджена була відвідана за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході бесіди вона пояснила, що не приступила до відбування громадських робіт згідно з направленням від 02 червня 2021 року оскільки доглядала хвору матір, при цьому підтверджуючу довідку надати не може, так як лікаря не викликала. Цього ж дня засудженій було видано повторне направлення для відбування громадських робіт № 39/81196-21 від 08 червня 2021 року, відповідно до якого вона повинна була з 14 червня 2021 року приступити до відбування призначеного покарання.
Однак, 17 червня 2021 року до Перечинського підрозділу пробації з Тур`є-Реметіської сільської ради надійшло повідомлення № 488/02-09 від 15 червня 2021 року про те, що засуджена ОСОБА_4 з невідомих причин не приступила до відбування призначеного покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин.
Після цього, 05 липня 2021 року з метою встановлення причини повторної неявки ОСОБА_4 для відбування громадських робіт, остання була відвідана за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході бесіди пояснила, що 14 червня 2021 року вона не приступила до відбування громадських робіт через виконання сільськогосподарських робіт за місцем свого проживання, а саме сушила сіно та копала картоплю.

ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, категорично відмовилася від повторного направлення для відбування громадських робіт, у зв`язку з чим її було повторно ознайомлено з можливими наслідками ухилення від відбування призначеного покарання.
Тим самим ОСОБА_4 скоїла проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнала повністю та підтвердила обставини вчиненого нею проступку, вказаного в обвинувальному акті. Обвинувачена суду пояснила, що 02 червня 2021 року вона не приступила до відбування призначеного покарання через те, що доглядала хвору матір, а також тому, що їй було соромно виконувати громадські роботи. Усвідомлює, що її дії були неправомірними та негативними. Обвинувачена також зазначила, що шкодує про свої вчинки, щиро розкаялася. При цьому зазначила, що готова понести покарання.
Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, та вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт є кримінальним проступком.
Суд враховує дані про особу винної: ОСОБА_4 за зареєстрованим місцем проживання охарактеризована з посередньої сторони, за час проживання на території Т.Пасіцької сільської ради активної громадської позиції не проявляла, на даний час проживає в АДРЕСА_1 , у громадських місцях за час проживання на території ради поводилася добре, скарг з боку односельчан та сусідів не поступало, тимчасово непрацююча, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2021 року засудженій ОСОБА_4 замінено несплачену суму штрафу за вказаним вироком у розмірі 850 грн покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин).
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення, форму вини, обстановку вчинення проступку, особу обвинуваченої, те, що раніше судима, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді арешту в межах санкції, за якою кваліфіковано її дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами. Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого проступку та були б передумовою для застосування ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Окрім цього, суд враховує, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2021 року засудженій ОСОБА_4 замінено несплачену суму штрафу за вказаним вироком у розмірі 850 грн покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин), та після постановлення вказаної ухвали ОСОБА_4 вчинила нове кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинила цей кримінальний проступок після постановлення вироку та ухвали Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року та 21 квітня 2021 року відповідно, та до повного відбуття останньою покарання, їй слід частково приєднати невідбуту частину покарання на підставі ст. 71 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити їй покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст. 72 КК України невідбуте покарання за ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2021 року у виді громадських робіт строком на 50 годин перевести в арешт з розрахунку, що одному дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт.

На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_4 покарання за ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2021 року у виді арешту строком на 1 (один) день, і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць і 1 (один) день.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуюча: ОСОБА_1