Єдиний унікальний № 744/443/21
Провадження № 1-кп/744/44/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області обвинувальний акт за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000089 від 30.03.2021 у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чорний Ріг Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
11 червня 2020 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2021 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасоване з направленням на той час засудженого для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із визначенням початку строку відбування покарання з моменту його фактичного затримання після набрання наведеною ухвалою суду законної сили,
судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2021 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів підійшов до велосипедної стоянки, розташованої біля КНП «Семенівський центр первинної медико-санітарної допомоги» по вулиці Лікарняний Хуторок, будинок 2, в місті Семенівка Чернігівської області, де, користуючись тимчасовою відсутністю власниці та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Аіст» з рамою відкритого типу, що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній згідно висновку експерта № СЕ-19/125-21/3249-ТВ від 13.04.2021 матеріальну шкоду на суму 983 (дев`ятсот вісімдесят три) гривні 00 копійок.
Своїми діями, які полягали в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Зазначені вище з`ясовані судом обставини підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів як показання, документи, висновки експертів.
Зокрема, допитаний як обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання про те, що він 30 березня 2021 року приблизно у другій половині дня, перебуваючи в місті Семенівка Чернігівської області, після засідання суду першої інстанції, за результатами якого йому замінили покарання з випробуванням на реальний строк, вжив міцних алкогольних напоїв. Оскільки йому нічим було добратися до місця мешкання в напрямку села Чорний Ріг Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, то він вирішив біля будівлі місцевої лікарні таємно викрасти велосипед, що й зробив.
Відповідно до відомостей наданого суду прокурорами та дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду місця події від 30.03.2021 з ілюстративними таблицями було оглянуто металеву підставку для велосипедів, котра розташована біля будівлі КНП «Семенівський ЦПМСД» по вулиці Лікарняний Хуторок, будинок № 2, в місті Семенівка Чернігівської області (аркуші матеріалів кримінального провадження (справи), (далі а. с.) 71-76).
Згідно з даними наданого суду стороною обвинувачення та дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду речей від 12.04.2021 з ілюстративними таблицями, проведеному у господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , було оглянуто виданий ОСОБА_6 велосипед із рамою жіночого типу, котрий належить ОСОБА_7 (а. с. 78-82).
Відповідно до відомостей наданого суду прокурорами та дослідженого у судовому засіданні висновку експерта Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/125-21/3249-ТВ від 13 квітня 2021 року ринкова вартість велосипеда марки «Аіст» станом на 30.03.2021 могла становити 983 гривні 00 копійок (а. с. 88-91).
Вказані докази у своєму взаємозв`язку дають достатні підстави вважати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні зазначеного вище кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Разом з тим, при ухваленні цього вироку суд відхиляє та не враховує як доказ дані наданого суду стороною обвинувачення та дослідженого у судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 16.04.2021 біля будівлі КНП «Семенівський ЦПМСД» (а. с. 101-104) й відеозапису до нього з таких підстав.
Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 Кримінального процесуального кодексу України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої дії.
Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 Кримінального процесуального кодексу України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Отримання від підозрюваного відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої дії слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 Кримінального процесуального кодексу України є документом.
Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч. 1 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, у системному зв`язку із ч. 2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.
При проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження, позаяк це є предметом допиту. Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 Кримінального процесуального кодексу України.
Таке розуміння кримінального процесуального закону щодо оцінки відомостей такої слідчої дії, котра видається стороною обвинувачення як «слідчий експеримент» узгоджується з висновками щодо застосування норм права, викладеними в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі №740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19).
Отже, зважаючи на викладене, враховуючи, що переглядом відеозапису так званого наведеного вище «слідчого експерименту» у судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_6 по суті 16.04.2021 був просто допитаний слідчим на місці події, тобто біля будівлі КНП «Семенівський ЦПМСД», без проведення необхідних дослідів чи випробувань (відеозаписом, крім того, ще й не охоплений момент проголошення слідчим складеного протоколу учаснику та понятим після завершення оформленої цим протоколом слідчої дії), суд розцінює відомості протоколу слідчого експерименту, проведеного 16.04.2021 слідчим поліції з підозрюваним на той час ОСОБА_6 , як його повторний допит, що не може мати в суді доказового значення у контексті вимог норми ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як нетяжкий злочин, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, пенсіонер, не одружений, його стан здоров`я, який є задовільним. Суд також бере до уваги наявність відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України однієї пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини, зокрема щирого каяття. Таку наведену в обвинувальному акті обставину як активне сприяння розкриттю злочину суд не враховує при ухваленні цього вироку, адже, як зазначалося вище, з ОСОБА_6 слідчий експеримент в допустимій законом формі по суті не провадився й велосипед він видав працівникам поліції тільки по їх приїзду до місця знаходження зараз обвинуваченого ОСОБА_6 згідно приведеного вище протоколу огляду 12.04.2021, тобто не одразу після протиправного діяння 30.03.2021. Воднораз таку інкриміновану за обвинувальним актом ОСОБА_6 передбачену п. 13 ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обставину як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд в контексті обставин, що аналізуються, не визнає та відхиляє, бо стан його алкогольного сп`яніння не вплинув на факт існування такої об`єктивної обставини як не можливість доступними способами ОСОБА_6 добратися додому на відстань не одного десятка кілометрів, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не спростовано. Більш того, у суду є небезпідставні сумніви у належній документації правоохоронними органами ситуації з вживанням обвинуваченим алкогольних напоїв 30.03.2021, бо згідно наданої суду копії постанови органів поліції за ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 139) ОСОБА_6 ще до судового засідання цієї дати (за наслідками якого йому було скасоване випробування) о 10 годині 00 хвилин в селі Чорний Ріг Семенівської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області вже перебував в серйозному п`яному вигляді (хитка хода, нерозбірлива мова, різкий запах алкоголю з рота), що є нонсенсом, бо з нетверезими особами судом засідання провадитися не можуть. Також суд наголошує на відсутності наведених в обвинувальному акті інших обумовлених ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин.
За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України має бути призначене покарання за даним вироком, обумовлене санкцією ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі, адже виправлення обвинуваченого не можливе без його поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Призначати обвинуваченому передбачені у санкції інкримінованої обвинуваченому ОСОБА_6 частини статті кримінального закону такі покарання як арешт або обмеження волі, сприймаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, у даному разі суд не вважає раціональним.
Внаслідок того, що обвинувачений ОСОБА_6 після постановлення Семенівським районним судом Чернігівської області вироку від 11 червня 2020 року (за яким він був засуджений за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки й на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, а ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 30 березня 2021 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасоване з направленням на той час засудженого для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки) вчинив новий інкримінований злочин протягом невідбутої частини покарання, яка становить 2 роки (два) роки 5 (п`ять) місяців 21 день, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати обвинуваченому відповідно до правил ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року, таким чином призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 за сукупністю вироків до відбування остаточне основне покарання у виді позбавлення волі.
Початок строку відбування остаточного основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 за даним вироком слід рахувати з 26.10.2021.
Через те, що ОСОБА_6 відбував покарання у період часу з моменту його затримання 16 квітня 2021 року на виконання вироку Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року (протокол затримання, в якому вирок, поряд з іншим, ще й помилково датовано працівником поліції 30-м березня 2021 року (датою згаданої ухвали щодо ОСОБА_6 ) на а.с. 103) по цей час, тобто зовсім не у порядку попереднього ув`язнення, суд не убачає за потрібне (як щодо цього неправильно орієнтував суд прокурор ОСОБА_5 в судових дебатах 25.10.2021) зараховувати ОСОБА_6 на підставі вимог ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України у строк остаточного покарання за сукупністю вироків період часу відбуття ним покарання за вироком суду від 11 червня 2020 року, зокрема з 16.04.2021 по 26.10.2021, рахуючи строк покарання з моменту його затримання, а саме з 16.04.2021, адже цей період є періодом лише відбутої ОСОБА_6 частини покарання за попереднім вироком, яка за правилами ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до остаточного покарання не приєднується та не зараховується (підлягає приєднанню повністю або частково тільки невідбута частина покарання за попереднім вироком).
Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не пред`явлені.
Через те, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає визнанню винним у вчиненні злочину, з нього відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України на користь держави мають бути стягнені процесуальні витрати у справі, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, на суму 490 гривень 35 копійок виходячи з даних присутнього у кримінальному провадженні розрахунку (довідки) експертної установи (а. с. 87), котрі суд вважає правильними.
Рішення щодо предметів, визнаних у кримінальному провадженні речовими доказами, суд убачає за потрібне ухвалити у відповідності з правилами ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Підстави для застосування заходів кримінально-правового характеру до будь-якої юридичної особи відсутні.
Викривачі у кримінальному провадженні відсутні, пропонованої винагороди викривачам немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до покарання, призначеного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, й за сукупністю вироків призначити ОСОБА_6 остаточне основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Початок строку відбування призначеного остаточно основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 рахувати з 26 жовтня 2021 року.
ОСОБА_6 вважати таким, що відбував покарання у виді позбавлення волі у період часу з 16.04.2021 по 26.10.2021 за попереднім вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2020 року.
Період часу з 16.04.2021 по 26.10.2021 у строк остаточного основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 як попереднє ув`язнення не зараховувати.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи (висновок № СЕ-19/125-21/3249-ТВ від 13.04.2021) в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.
Речові докази, велосипед марки «Аіст» зеленого кольору із рамою жіночого типу, який переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 , повернути ОСОБА_7 після набрання вироком суду законної сили.
Заходи кримінально-правового характеру до будь-якої юридичної особи не застосовувати.
Винагороду викривачам через їх відсутність не виплачувати.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Чернігівської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1