Справа № 1-34/03
Провадження № 1-о/456/16/2021
УХВАЛА
іменем України

27 серпня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими та виключними обставинами,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2020 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_7 від 24.08.2020 року про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003, згідно якої останній просив відмінити вказаний вирок.

Нововиявленими обставинами ОСОБА_7 вважає той факт, що вироком апеляційного суду Львівської області він був визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 152 КК України (в замаху на зґвалтування ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ). По даному злочину виконуючим обов`язки прокурора Стрийського району ОСОБА_10 було винесено постанову про призначення судово медичної експертизи від 27.01.2003.

27.01.2003 експертом ОСОБА_11 було проведено вказану експертизу та надано висновок № 47. Однак вважає, що зазначений висновок експерта не міг бути покладений у основу вироку, оскільки такий зроблений на основі припущень, а не на спеціальних знаннях у науці, через те, що експертиза була проведена не у спеціалізованому закладі, а у відділенні міліції експертом ОСОБА_11 , який не мав необхідної ліцензії і атестації на проведення такого виду експертизи, а відповідно не міг дати відповіді на поставлені запитання. Вважає, що висновок експерта зроблений тільки на основі показань потерпілої ОСОБА_8 ..

Посилаючись на п.3 ч. 3 ст. 459 КПК України ОСОБА_7 вважає виключними обставинами для перегляду вироку те, що слідчий, прокурор, Апеляційний суд Львівської області та Верховний Суд України допустили зловживання під час розслідування кримінального провадження у зв`язку з тим, що у процесі оцінки вищевказаного висновку експерта не було встановлено та перевірено, чи застосовував експерт у ході дослідження надійні методи та чи відповідають вони сучасному рівню даної методики, чи не вийшов експерт за межі своєї компетенції, у зв`язку з чим кримінальну справу не було повернуто на додаткове розслідування. Зловживання слідчого та прокурора зафіксовані у окремій постанові Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року.

Таким чином, вважає, що неправильність висновку експерта на якому ґрунтується вирок суду, а також зловживання слідчого, прокурора, Апеляційного суду Львівської області та Верховного суду України є суттєвими порушеннями закону та ставлять під сумнів правосудність судового рішення, яке набрало законної сили.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явився у зв`язку з тим, що відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ФКУ ВК-18 УФСІН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу. Про розгляд заяви ОСОБА_7 був належним чином повідомленим, про що свідчить копія повідомлення про день судового розгляду з відміткою ОСОБА_7 про отримання 17.03.2021 року.

Окрім цього, судом вживались заходи, щодо можливості допиту ОСОБА_7 шляхом відеоконференцзв`язку, однак матеріали доручення про допит засудженого ОСОБА_7 , повернулись на адресу суду без виконання. Зокрема, згідно відповіді Лабитнангського міського суду Ямало Нанецького автономного округу у відповідності до Європейської конвенції про взаємну правову допомогу у кримінальних справах, Старсбург, 20.04.1959 Лабитнангському міському суду Ямало Ненецького автономного округу Російської Федерації доручено організувати допит ОСОБА_7 , відбуваючого покарання у виді довічного позбавлення волі в ФКУ ВК-18 УФСІН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу шляхом відео конференції через програмне забезпечення https://trueconf.ru, через сайти https://vkz.court.gov.ua, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З відповіді ФКУ ВК-18 УФСІН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу на запит суду вбачається, що у закладі відсутня технічна можливість проведення відеоконференції шляхом вказаного у запиті програмного забезпечення.

У Лабитнангському міському суді Ямало -Ненецького автономного округу також відсутня технічна можливість організації відеоконференції за допомогою вказаного у запиті програмного забезпечення.

Також, отримавши повідомлення про час та місце розгляду справи, засуджений ОСОБА_7 з жодними заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався, а відтак колегією суддів вирішено розглянути заяву ОСОБА_7 за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 466 КПК України, проти чого учасники кримінального провадження не заперечили.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні при вирішенні вказаної заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими та виключними обставинами поклалась на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними та нововиявленими обставинами. Вказав, що висновок експерта не є нововиявленими обставинами, такий висновок досліджувався та оцінювався судом, окрім цього вирок суду був переглянутий касаційною інстанцією та залишений в силі.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_6 , прокурора, вивчивши заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими та виключними обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Так, оглядом матеріалів справи №1-34/03 встановлено, що вироком колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України та відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів, ОСОБА_7 засуджено до довічного позбавлення волі.

У відповідності до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно ч. 3 ст. 459 КПК України виключними обставинами визнаються:1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
У відповідності до ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Згідно з ч. 5 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - протягом тридцяти днів із дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України; 2) з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів із дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного; 3) з підстави, передбаченої пунктом 3 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - протягом тридцяти днів із дня, коли вирок у кримінальному провадженні набрав законної сили. У разі неможливості ухвалення вироку суду заяву може бути подано протягом тридцяти днів із дня встановлення відповідною ухвалою або постановою суду обставин, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 459 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 459 КПК України виключні обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Засуджений ОСОБА_7 нововиявленими обставинами вважає той факт, що експертом ОСОБА_11 було підготовлено висновок №47 від 27.01.2003, який грунтується на припущеннях та показах потерпілої, такий висновок покладений в основу судового рішення.

Однак, колегія суддів критично відноситься до твердження засудженого ОСОБА_7 про наявність нововиявлених обставин для перегляду вказаного вироку з наступних підстав.

Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами є компромісним вирішенням конфлікту двох концептуальних підходів - необхідності виправлення допущеної судової помилки, що демонструє ефективність системи кримінальної юстиції, та забезпечення стабільності й непохитності судового рішення, що набрало законної сили, тобто додержання принципу правової визначеності.
При цьому провадження за нововиявленими або виключними обставинами здійснюється не з метою ревізії судового рішення, повторного розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення нового рішення (наприклад, для перекваліфікації діяння, пом`якшення чи посилення покарання), а з метою виправлення специфічних за своєю природою судових помилок. Провадження за нововиявленими або виключними обставинами, будучи самостійною формою оскарження й перевірки судових рішень, жодним чином не підміняє апеляційного та касаційного провадження, не є їхнім продовженням, відбувається не замість них, а за наявності для цього специфічних підстав. Тож така форма перевірки судових рішень не може мати резервного значення щодо апеляційного та касаційного проваджень.
Окрім того, нововиявлені обставини, будучи юридичними фактами, вказують на специфічні правозастосовчі помилки під час кримінального провадження, що пов`язані з особливими способами їх встановлення.
Неправильний висновок судового експерта як одна з нововиявлених обставин (п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України) повинен бути встановлений шляхом: 1) ухвалення та набрання законної сили вироком суду першої інстанції, в якому констатовано умисне перекручення суті проведених експертом дослідів, якщо висновки, яких він дійшов, явно суперечать фактам, встановленим ним же при експертному дослідженні, умисне заперечення встановлених фактів, умисну неправильну оцінку цих фактів, умисне приховування відомостей про факти; 2) постановлення та набрання законної сили ухвалою суду про закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності, ухвалою суду про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, за неможливості ухвалення обвинувального вироку; 3) винесення постанови дізнавачем, детективом НАБУ, слідчим, прокурором про закриття кримінального провадження, за неможливості ухвалення обвинувального вироку.
Таким чином, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, разом з відповідною заявою суду необхідно надати належне підтвердження того, що висновки експертиз, які покладені в основу вироку є завідомо неправдиві або неправильні внаслідок допущеної помилки, тобто надати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би були встановлені такі факти.
Суд звертає увагу, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю природою не є повторним розглядом справи по суті, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей.
Згідно ст. 257 КПК України (в редакції від 28.12.1960 із змінами та доповненнями станом на 05.06.2003) суд першої інстанції при розгляді справи повинен безпосередньо дослідити докази в справі: допитати підсудних, потерпілих, свідків, заслухати висновки експертів, оглянути речові докази, оголосити протоколи та інші документи.

У відповідності до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим. Суд обгрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Окрім цього, під час судового розгляду у порядку ст. 306 КПК України ні прокурором ні іншими учасниками судового розгляду, зокрема ОСОБА_7 та його захисником не заявлялось жодних клопотань з приводу неповноти, суперечності фактичним обставинам справи.

Також слід звернути увагу на той факт, що вирок Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003, яким ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено до довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України був предметом касаційного перегляду, та такий залишений у силі./а.с.368-370 Т.3/

Крім того, колегія суддів звертає увагу ОСОБА_7 на те, що окремою ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 у ході судового розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України було встановлено ряд недоліків досудового слідства, а також відсутність дійового нагляду за дотриманням законодавства України в процесі проведення досудового слідства з боку органів прокуратури, які не можуть залишитись поза увагою і потребують окремого реагування з метою недопущення подібних випадків в подальшій роботі в боротьбі із злочинністю. Однак серед таких порушень не виявлено будь яких недоліків, які вказані засудженим ОСОБА_7 у поданій ним заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, зокрема про недостовірність висновку експерта №47 від 27.01.2003 року.
На підставі вище наведеного колегія суддів прийшла до обгрунтованого висновку, що обставини на які заявник ОСОБА_7 покликається як на нововиявлені у поданій ним заяві, а саме неповнота висновку експерта який сформований на припущеннях не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 459 КПК України, такий висновок був предметом судового дослідження та такому була надана оцінка Апеляційним судом Львівської області у вироку від 14.11.2003, який залишений в силі ухвалою Верховного Суду України від 30.03.2004.

Слід зауважити, що засуджений ОСОБА_7 не був позбавлений можливості заявляти подібного роду клопотання раніше, однак таким правом у встановленому законом порядку не скористався.

Як на правову підставу для перегляду вироку за виключними обставинами, засуджений ОСОБА_7 покликається на п.3 ч.3 ст.459 КПК України, а саме зловживання слідчим, прокурором, Апеляційним судом Львівської області, Верховним судом України під час судового розгляду, постановлення завідомо неправосудного вироку, в основу якого покладено неправдивий висновок експерта та не направлення кримінального провадження на додаткове розслідування.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України обсяг перевірки справи обмежується поданою заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами. Якщо при перегляді судового рішення за виключними обставинами буде встановлено, що виключні обставини не підтвердились або не справили істотного впливу на законність та обґрунтованість судового рішення, що переглядалося, суд має постановити ухвалу про залишення поданої заяви без задоволення.

Нормами чинного кримінально процесуального законодавства встановлено, що такі виключні обставини, як встановлення вини судді у вчиненні злочину чи зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження повинні бути встановлені вироком суду що набрав законної сили, а за неможливості його ухвалення можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Об`єктивна сторона злочину, постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, полягає у постановленні суддею (суддями) завідомо неправосудного судового рішення. Неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Злочин вважається закінченим з моменту постановлення суддею (суддями) судового рішення Суб`єктом злочину можуть бути тільки судді, які одноособово чи в колегіальному складі розглядають справи у судах першої інстанції, апеляційних або касаційних судах. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Однак, зазначені ОСОБА_7 у заяві факти щодо зловживання слідчого прокурора, суду під час кримінального провадження, та постановлення завідомо неправосудного вироку, не встановлені вироком суду та не підтверджені матеріалами розслідування, постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, а тому на думку колегії суддів не можуть бути визнані виключними обставинами.

При цьому суд відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому, зокрема, зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

На підставі вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що на підтвердження своїх доводів заявник не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених ним у заяві обставин, а тому не вважає вказані обставини нововиявленими та виключними, в розумінні ст. 459 КПК України, тобто такі не можуть бути підставами для перегляду вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими та виключними обставинами, у зв`язку з чим заяву ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459-464, 466, 467 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_7 від 24.08.2020 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими та виключними обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом семи діб із дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3