ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1726/21

Номер провадження 1-кп/495/31/2022

13 січня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000042 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села с. Сухолужжя, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на Білгород-Дністровській залізничний дорозі вагонником, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2004 року народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 листопада 2018 року № провадження 2-1230/495/2715/2018, справа №495/8259/18, яке вступило в законну силу, було прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердої грошової суми у розмірі 600 гривень, щомісячно на ј частину з усіх видів заробітку (доходу) обвинуваченого ОСОБА_3 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії дітей.
Однак обвинувачений ОСОБА_3 систематично, на протязі тривалого часу умисно злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини потерпілої ОСОБА_6 , при цьому платежі на утримання дитини не здійснював, ніякої участі у житті та виховані дитини не приймає, на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває.

Таким чином, борг обвинуваченого ОСОБА_3 , на момент досягнення потерпілої ОСОБА_6 повноліття, станом на 05.04.2020 року, згідно розрахунку заборгованості, виданої державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за 2019 рік складає 29 тисяч 956 гривень 87 копійок, за 2020 рік складає 6 тисяч 949 гривень 00 копійок, загальна сума боргу станом на 20 листопада 2020 року складає 36 тисяч 905 гривень 87 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

27.04.2021 року потерпіла ОСОБА_6 надала до суду клопотання відповідно до якого, просить розглядати справу без її участі, питання щодо призначення покарання залишає на розсуд суду.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що був одружений з ОСОБА_5 . Спільне життя не склалось в результаті чого вони розлучились. Під час перебування у шлюбі у них народилась спільна дитина ОСОБА_6 , 2002 року народження. Йому відомо, що 16 листопада 2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання дитини потерпілої ОСОБА_6 , 2002 року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень, щомісячно на ј частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії дітей.Аліменти він не сплачував у зв`язку з відсутністю роботи, а також те що спочатку його мати захворіла, а потім він сам. У скоєному розкаявся та запевнив, що в подальшому зобов`язується сплатити всю суму боргу.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику по місцю проживання, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він розкаявся у скоєному, наразі сплачує аліменти та офіційно працює, те, що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, одружений та має неповнолітню дитину на утриманні, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, а також враховуючи думку потерпілої, яка у своїй письмовій заяві просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді громадських робіт.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1