ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2548/21 Справа № 210/3508/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до вказаного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2021 року, яким ОСОБА_8 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, із звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, та штрафу у розмірі 510 грн.
Вирішено питання щодо розподілу процесуальних витрат та долі речових доказів.
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, органом досудового розслідування встановлено, що 11.05.2021 приблизно о 20:00 за адресою: м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, біля кафе «Світоч» по вул. Соборності, 44, працівниками поліції в порядку ст. 34 Закону України "Про Національну Поліцію" у присутності двох понятих було проведено поверхневу перевірку гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якої останній самостійно, власною рукою дістав з лівої кишені джинсових штанів поліетиленовий пакет з 36 фрагментами пластикових трубочок, всередині яких містилась кристалічна речовина, яка згідно висновків експертів містить метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса вилученого метамфетаміну становить 0,6437 г, що згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я №188 від 01.08.2000 є більшою, ніж невеликий розмір.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року в частині кваліфікації дій обвинуваченого, а також в частині призначення покарання.
Просив визнати вірною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Просив вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до вказаного покарання просив повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2021, яким призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн та призначити йому остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень, який відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Згідно зі ст. 75 КК України просив звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням, надавши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Відповідно п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України просив зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду просив залишити без змін.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, проте суд першої інстанції невірно зазначив кваліфікацію дій обвинуваченого, як незаконне придбання, зберігання, наркотичного засобу без мети збуту.
Прокурор також зазначив, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції двічі застосував положення статті 75 КК України.
Спочатку - після призначення покарання за ч. 1 ст.309 КК України звільнив ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, а потім вдруге - після застосування вимог ч. 4 ст.70 КК України ще раз звільнив ОСОБА_7 , від відбування остаточного покарання з випробуванням на 2 роки відповідно до ст. 75 КК України, що, на думку прокурора, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Кваліфікуючою ознакою проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яка, відповідно до відомостей, викладених у обвинувальному акті, була інкримінована ОСОБА_7 , є незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Відомостей щодо обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючою ознакою незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту матеріали провадження не містять, тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо необхідності зміни кваліфікуючої ознаки кримінального проступку в мотивувальній частині вироку суду першої інстанції.
Частиною 4 ст.70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до абз.1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів, рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч. 1 ст. 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції двічі застосував положення статті 75 КК України - після призначення покарання за ч. 1 ст.309 КК України, звільнив ОСОБА_7 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, і після застосування вимог ч. 4 ст.70 КК України звільнив ОСОБА_7 від відбування остаточного покарання з випробуванням на 2 роки відповідно до ст. 75 КК України, тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в цій частині.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо самостійного виконання покарань, призначених за ч. 4 ст. 70 КК України.
Керуючись ст. ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України змінити.
Визнати вірною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до вказаного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2021, яким призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн, та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, та штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень, кожне покарання відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3