Провадження № 1-в/638/510/21
УХВАЛА
Іменем України
18 листопада 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання,
встановив:
14.07.2021 року до Дзержинського районного суду м. Харків надійшло вищевказане клопотання.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував.
Засуджений та його захисник ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення на надання безоплатної вторинної правової допомоги від 15.03.2021 року, підтримали заявлене клопотання.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_4 просив суд привести вирок у відповідність чинному законодавству, а саме зарахувати попереднє ув`язнення ОСОБА_4 з 26.12.2017 по 10.07.2018 до строку позбавлення волі згідно Закону № 838-VIII.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
У відповідності до вимог ч. 5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведення судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 16.09.2015 року, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.
Згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 26.12.2017 року було задоволено подання інспектора Київського районного сектору Полтавського МВ органу пробації про скасування випробування та направлення для відбування покарання. Звільнення від відбування покарання було скасовано, та направлено для відбуття покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 16.09.2015 року в виді 4 років позбавлення волі.
Початок строку 26.12.2017 року.
Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включаються, зокрема, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
В силу ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою до засудженого не обирався, в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, а перебування засудженого в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, як і термін слідування під вартою особи зі слідчого ізолятора до установи відбування покарань не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Відповідно до Роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, зазначається, що незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження (тобто в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення) провадиться з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Отже, ОСОБА_4 вироком Київського районного суду м. Полтави від 16.09.2015 року засуджено до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом 3 років він не вчинить нового злочину. Вказаний вирок 19.10.2015 набрав законної сили. Ухвалою від 26.12.2017 року іспитовий строк ОСОБА_4 було скасовано і затримано вже в порядку виконання вироку. Тобто це не попереднє ув`язнення, оскільки вирок набрав законної сили. ОСОБА_4 було затримано в порядку виконання вироку і апеляційна скарга була подана ОСОБА_4 вже не на вирок Київського районного суду м. Полтави, а а саме на ухвалу Київського районного суду м. Полтави про скасування іспитового строку. Відтак перебування у слідчому ізоляторі у вказаний строк судом не розцінюється як попереднє ув`язнення, оскільки в даному випадку мало місце саме відбування вироку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, про відмову ОСОБА_4 у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72, 369, 371, 372 КПК України, суд,
постановив:
Заяву ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 24.11.2021 року.
Суддя