Провадження №11-сс/824/5467/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката, який діє в інтересах
власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000369 від 08.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

23 квітня 2021 року слідчий Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000369 від 08.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366 КК України, а саме: на грошові кошти та цінні папери на банківських рахунках № НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , відкритих в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (МФО 380719), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 25, які належать підозрюваному ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року клопотання про арешт майна задоволено частково.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування доведеності того, що вказане майно є предметом конфіскації, існування розумності та співмірності обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_7 , і такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний з метою забезпечення його можливого застосування. Разом з тим зазначив, що не підлягають задоволенню вимоги клопотання про зобов`язання ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» надати довідки про залишок на рахунках, як безпідставні, оскільки відповідно до ст. 175 КПК України виконання ухвали про арешт покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні і не відноситься до повноважень слідчого судді.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою, вважає її такою, що постановлена внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. На думку апелянта, при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, в порушення вимог п.3 ч.2 ст.173 КПК України, не врахована відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, зокрема не надано докази, які підтверджують розмір шкоди або суму несплачених податків, а також доказів на підтвердження співмірності вартості майна із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При цьому, слідчому судді взагалі не надано доказів належного підтвердження про отримання ОСОБА_7 повідомлення про підозру або ознайомлення з його змістом. Крім того, зазначає, що слідчим суддею зроблено хибний висновок про належність банківських рахунків саме ОСОБА_7 , оскільки залишено поза увагою давність виготовлення листів Держфінмоніторингу України, копії яких долучено стороною обвинувачення до клопотання про арешт майна, та не поставлено під сумнів актуальність зазначеної у них інформації на дату розгляду клопотання. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26 квітня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;
адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити,
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000369 від 08.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366 КК України.

31 березня 2014 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

22 грудня 2014 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено нову підозру ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.27 ч.3 ст.191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366 КК України.

26 квітня 2021 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000369 від 08.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366 КК України, а саме: на грошові кошти та цінні папери на банківських рахунках № НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , відкритих в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (МФО 380719), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 25, які належать підозрюваному ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна в повній мірі дотримався вимог закону.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання. В такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, суд апеляційної інстанції об`єктивно переконаний, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

У відповідності до ч.1 ст.405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31 КПК України.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000369 від 08.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366 КК України, залишити без змін, як законну та мотивовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року, якою накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000369 від 08.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27 ч.2 ст.366 КК України, а саме: на грошові кошти та цінні папери на банківських рахунках № НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , відкритих в ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (МФО 380719), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, 25, які належать підозрюваному ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4