Справа № 145/1418/21
Провадження № 1-кп/127/911/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.11.2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2021 р. за № 0000180, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Озерськ Калінінградської області Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, непрацюючого, громадянина України, раніше судимого:
20.02.1997 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. ч. 1 ст. 222 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 46-1 КК України, з відстрочкою виконання покарання на строк 1 рік;
07.03.2000 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 45 КК України визначено іспитовий строк 2 роки зі сплатою штрафу в розмірі 850 грн.;
29.11.2000 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 143 КК України, з урахуванням положень ст. 43 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна;
05.05.2005 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
23.07.2007 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України, з урахуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців;
29.09.2009 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України, з урахуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 місяців;
28.01.2011 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн. 00 коп.;
29.06.2011 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 395, ч. 1 ст. 263 КК України, з урахуванням положень ст. ст. 70, 71, 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн. 00 коп. виконувати самостійно;
02.11.2011 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 263 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців;
24.06.2014 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ст. 395, ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням положень ст. ст. 70, 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна;
24.05.2021 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці;
16.08.2021 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді арешту на строк 5 місяців;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 13.08.2021 року приблизно о 14 год. 00 хв., маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнення кримінальної відповідальності, шляхом відстрочення виконання покарання, призначеного йому згідно вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.05.2021 року у кримінальному провадженні № 145/803/21 у виді арешту на строк два місяці, перебуваючи в салоні службового автомобіля поліції марки «Skoda Rapid», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що розташовувався по вул. Вишневій поблизу будинку № 27 в с. Селище Гніванської ОТГ Вінницького району Вінницької області, неодноразово висловив пропозицію надання неправомірної вигоди за відстрочку виконання вищевказаного вироку суду службовим особам: дільничному офіцеру поліції Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_6 , інспектору сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 та інспектору сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 , які, відповідно до примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами.
В подальшому ОСОБА_3 , розуміючи незаконність своїх дій, та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, приблизно о 14 год. 10 хв., не зважаючи на попередження старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, звертаючись до вищевказаних працівників поліції, поклав між переднім водійським та пасажирським сидіннями службового автомобіля поліції неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 1 056 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, - пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, на підставі положень ст. ст. 468-469, 472 Кримінального процесуального кодексу України, 20.08.2021 року між прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2021 р. за № 0000180, з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.
Так, згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Разом з тим, на час укладення угоди, вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.08.2021 року не набрав законної сили, а тому не був врахований при укладенні угоди. На даний час вирок набрав законної сили та обвинувачений відбув частково покарання. Просив суд врахувати дану обставину та призначити остаточне покарання з урахуванням вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.08.2021 року. На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити остаточне покарання шляхом складання покарань, а саме, покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.08.2021 року, однак покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся. Суду пояснив, що угоду про визнання винуватості укладав добровільно, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі та просив суд угоду про визнання винуватості затвердити.
Захисник ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Зазначив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому. Підтримав позицію прокурора щодо призначення остаточного покарання.
Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. ч. 2, 4 ст. 469, ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості виходячи з такого.
Як встановлено в судовому засіданні, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України та порушень норм останньої судом не встановлено.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження угоди, регламентовані ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Судом виконані вимоги ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.
Зокрема, шляхом опитування сторін, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди. Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено згідно положень ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Підстав, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України для відмови у затвердженні угоди не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, - пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, при цьому сторони врахували фактичні обставини та тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину - щтре каяття, обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочинів, та дійшли згоди про призначення покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 задовідьно характеризується за місцем проживання, непрацевлаштований, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
Згідно ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, на час укладення угоди, вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.08.2021 року не набрав законної сили, а тому не був врахований при укладенні угоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.08.2021 року визнано винуватим ОСОБА_3 а у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, призначене покарання у виді арешту на строк 5 місяців.
Вирок набрав законної сили 16.09.2021 року та був звернутий до виконання.
Призначене покарання у виді арешту обвинувачений відбув частково.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.08.2021 року, на вилучені під час огляду місця події 13.08.2021 року грошові кошти в сумі 1 056 грн. 00 коп., слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Питання про конфіскацію та долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 369-371, 373-374, 376, 468-469, 472, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.08.2021 року між прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2021 р. за № 0000180, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України.
Визнати винуватим ОСОБА_3 а у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, а саме, покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.08.2021 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. та у виді арешту на строк 5 місяців, зарахувавши в строк покарання у виді арешту, покарання, відбуте частково за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 16.08.2021 року.
Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.08.2021 року, на вилучені під час огляду місця події 13.08.2021 року грошові кошти в сумі 1 056 грн. 00 коп., - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні - грошові кошти в сумі 1 056 грн. 00 коп. купюрами номіналом: 200 грн. - 3 шт., 100 грн. - 1 шт., 50 грн. - 5 шт., 10 грн. - 10 шт., 5 грн. - 1 шт., 1 грн. - 1 шт., упаковані в спецпакет Експертної служби МВС України №5249688, передані на зберігання до уповноваженого банку АБ "Укргазбанк" відділення №220/01, конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя