ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3220/21 Справа № 178/274/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000697 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.357, ч.2 ст.121 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.12.2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду, якою йому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - скасувати, та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало клопотання прокурора, яке подане на стадії судового слідства в суді першої інстанції у кримінальному провадженні № 0000761, в якому він не є обвинуваченим, при цьому суд продовжує йому запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000697.
Зазначає, що клопотання прокурора не відповідає вимогам КПК України, оскільки перелічені в ньому ризики не підтверджені доказами.
Також клопотання прокурора було йому вручено безпосередньо перед початком судового засідання, що є порушенням вимог ч.2 ст.184 КПК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.12.2021 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів проти власності із застосуванням насильства, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні іншим чином, обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу не змінилися і не відпали, а тому суд вважав за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Від захисника ОСОБА_7 та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність захисника та прокурора, проти чого не заперечував обвинувачений.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000697 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.357, ч.2 ст.121 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що в грудні 2017 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 03.11.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, при цьому, відповідно до клопотання прокурора, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, не працює, не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, а тому судом обгрунтовано обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Разом з тим, слід зазначити, що посилання суду на ризик перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 вказаний ризик не був заявлений.
Однак, оскільки встановлено ризики, що підтверджуються зазначеними обставинами, тому для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, із застосуванням насильства, та ч. 2 ст. 121 КК України, що спричинило смерть потерпілого, а тому, відповідно до п.п. 1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Посилання обвинуваченого на те, що клопотання прокурора містить посилання на номер кримінального провадженні 0000761, в якому він не є обвинуваченим, при цьому суд продовжує йому запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000697 колегія суддів вважає таким, що не може бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, в ЄРДР було внесено відомості про вчинені кримінальні правопорушення, в тому числі за № 0000761, які постановою прокурора від 17.01.2018 року були об`єднані в одне кримінальне провадження, а тому зазначення прокурором у клопотанні № 0000761 свідчить лише про описку у номері кримінального провадження, що не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Твердження обвинуваченого про те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.184 КПК України, оскільки заявлені ним ризики не підтверджені доказами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України, оскільки в ньому, в тому числі, зазначені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Доводи обвинуваченого про те, що клопотання прокурора було йому вручено безпосередньо перед початком судового засідання, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Відповідно до журналу судового засідання сторона захисту не просила час на додаткове ознайомлення з матеріалами клопотання.
Також слід зазначити, що тривале перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, окрім того, відповідно до клопотання прокурора, ОСОБА_6 не має постійного місця проживання.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4