ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1424/21 Номер провадження 11-сс/814/625/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
володільців майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.06.2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні №0000168 від 24.06.2021 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 та накладено арешт на вилучене 24.06.2021 під час огляду місцевості майно, а саме, близько трьох кубів деревини породи «Клен» та доручено їх зберігання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль ЗІЛ-ММЗ 554 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 та у власності ОСОБА_8 відмовлено та постановлено повернути його користувачеві або власнику.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя врахував, що користувач дров ОСОБА_7 є ФОП, який уклав договір від 02.06.2020 з ТОВ «Співдружність Агротехмаш» на виконання робіт по розчищенню полезахисних смуг, умови якого він виконував, а користувач автомобіля ОСОБА_6 приїхав на місце події для перевезення дров та не має ніякого відношення до випилювання дерев.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся прокурор, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на 3 куба дров породи «Клен» та автомобіль ЗІЛ-ММЗ 554 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 з метою запобігання їх відчуження та знищення та доручити їх зберігання на території ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Шевченка 17, м. Кобеляки.
Вказує на те, що слідчим суддею безпідставно прийнято рішення про повернення майна користувачам оскільки воно жодним належним чином не обґрунтовано. Так, не дивлячись на те що, ч. 1 ст. 246 КК України передбачає також покарання за перевезення незаконно спиляної деревини, рішення про відмову в накладенні арешту на транспортний засіб слідчим суддею прийнято виключно на підставі пояснень ОСОБА_6 , що він не має жодного відношення до випилювання дерев, а тільки здійснював їх перевезення на прохання ОСОБА_7 .
Зазначає, що слідчий суддя передав дрова на зберігання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , не витребувавши документи і не перевіривши наявність у нього приміщення, в якому можливо забезпечити зберігання деревини та доступ до нього для проведення слідчих дій, експертиз.
Звертає увагу на адресу проживання ОСОБА_7 відповідно до пояснень у кримінальному провадженні та розписки про отримання речового доказу - АДРЕСА_2 , а також на відсутність Кобеляцького району, зазначеного в ухвалі як такого, де ОСОБА_7 здійснює підприємницьку діяльність, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів» (документ 807-ІХ) та входження Василівської громади до Кобеляцької міської громади.
Зазначає, що автомобіль ЗИЛ-ММЗ, 554 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , та дрова породи «Клен» є важливими речовими доказами, а його повернення власникам та користувачам може негативно вплинути на їх збереження.
Зокрема зазначає, що у разі встановлення під час досудового розслідування незаконності здійснення випилювання деревини у діях водія транспортного засобу можуть вбачатися ознаки кримінального правопорушення в частині перевезення незаконно спиляної деревини і відмова у накладенні арешту та повернення транспортного засобу власнику або користувачу дає змогу спотворити, знищити, відчужити речовий доказ у кримінальному провадженні.
Також вказує на наявну потребу у проведенні ряду судових експертиз (трасологічної, цілого за частинами), проте наразі у слідчого відсутні будь-які відомості щодо реального місця зберігання речового доказу - близько 3 кубів дерев породи «Клен», що позбавляє можливості безперешкодного доступу до них та проведення слідчих дій і експертиз. Разом з тим, невідомо чи здатен ОСОБА_7 забезпечити належне збереження деревини, оскільки це сировина, яка піддається горінню, гниттю, пошкодженню чи знищенню комахами, атмосферними опадами або навіть за неналежного догляду може бути і викрадена іншими особами для використанні у власних цілях.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , у користуванні якого перебував вантажний автомобіль ЗИЛ-ММЗ, 554 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

До початку апеляційного розгляду від прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд поданої ним апеляційної скарги без його участі. Колегія суддів вважає за можливе апеляційний розгляд проводити за його відсутності.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, заперечення володільців та власника майна проти її задоволення, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив вказані обставини, обґрунтовано наклав арешт на спиляну деревину як на предмет злочину, що відповідно до ст.98 КПК України міг бути набутим кримінально протиправним шляхом або отриманим юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, залишаючи деревину на зберіганні ОСОБА_7 , застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна, врахувавши умови договору № 3/06/20, укладеного між представником ТОВ «Співдружність Агротехмаш» у особі директора товариства ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_7 , за умовами якого ОСОБА_7 як підрядник взяв на себе зобов`язання з розчищення полезахисних смуг та несе безпосередню відповідальність перед замовником ТОВ «Співдружність Агротехмаш» за вирубку, транспортування та передачу деревини замовнику. Місцем зберігання деревини визначено АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Полтавського району Полтавської області. Помилкове зазначення району в ухвалі слідчого судді фактично не змінює розташування визначеного місця зберігання деревини.

Враховуючи, що ОСОБА_7 не чинить перешкод слідству на стадії досудовому розслідування, а дані на підтвердження наявності перешкод у доступі до вказаної деревини прокурором не надані та у апеляційній скарзі не наведені, колегія суддів не вбачає підстав для зміни місця зберігання 3 куба деревини породи «Клен».

В той же час слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що законні підстави для накладення арешту на автомобіль ЗИЛ-ММЗ, 554 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , відсутні.

Так, відділенням поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000168 від 24.06.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме, незаконної порубки дерев на острові поблизу с. Вільховатка.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, полягає у одній чи декількох альтернативно зазначених у диспозиції дій, а саме: незаконній порубці дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезенні, зберіганні, збуті незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

З матеріалів провадження вбачається, що відомості до ЄРДР у даному кримінальному проваджені внесені за фактом незаконної вирубки деревини, факт вчинення якої утворює самостійний склад злочину, відомості щодо перевезення зрубаної деревини не вносилися. Отже, і у клопотанні слідчого і в апеляційній скарзі прокурора безпідставно ставиться питання про накладення арешту на автомобіль у зв`язку із вчиненням злочину, відмості щодо якого в ЄРДР внесено не було.

Окрім цього ні власник автомобіля ОСОБА_8 , ні його користувач ОСОБА_6 не визначені підозрюваними у кримінальному провадженні №0000168.

Відсутні в матеріалах справи і об`єктивні дані, що свідчили б про використання автомобіля ЗИЛ-ММЗ, 554 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 для транспортування деревини, оскільки для вчинення дій, спрямованих на незаконне перевезення вирубаних дерев автомобіль застосований не був.

Отже, вилучений автомобіль не може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Матеріалами провадження не підтверджено, що вилучений під час огляду місцевості автомобіль відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а саме: був знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.06.2021 року про арешт майна без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4