Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 623/636/17
Провадження № 1-кп/644/283/22
ВИРОК
іменем України
31 січня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , секретаря с/з ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ізюм Харківської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, вдову, офіційно непрацевлаштовану, несудиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
у с т а н о в и в :
29 січня 2017 року близько 19 години ОСОБА_6 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , у якій вона проживала з ОСОБА_7 , після вживання з останнім алкогольних напоїв, у ході сварки, яка виникла на ґрунті раптових неприязних відносин, маючи умисел на спричинення смерті, нанесла ОСОБА_7 один удар ножем в область лівої половини грудей, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва у 3 міжребер`я по середньо-ключичній лінії, проникаюче у ліву плевральну порожнину, що супроводжувалось пораненням серцевої сумки, дуги аорти, лівої легені з вилиттям крові у ліву плевральну порожнину і порожнину сумки та здавлюванням серця, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя, від якого ОСОБА_7 помер в Ізюмській ЦМЛ не приходячи до свідомості, тим самим ОСОБА_6 навмисно та протиправно спричинила смерть іншій людині.
Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, не визнала. В наданих суду показаннях пояснила, що ножове поранення потерпілому ОСОБА_7 вона спричинила ненавмисно. ОСОБА_6 пояснила, що ввечері 29 січня 2017 року вона перебувала в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 і готувала їжу. У той момент, коли вона нарізала ножем продукти, до неї ззаду раптово підійшов ОСОБА_7 і щось сказав, вона, від несподіванки, злякалась і різко повернувшись до потерпілого ненавмисно спричинила останньому поранення грудної клітини ножем, який тримала у руці. Після чого, вона викликала швидку допомогу і намагалась надати потерпілому першу медичну допомогу.
Проте, вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України була підтверджена зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в суді такими доказами сторони обвинувачення:
- показами свідка ОСОБА_8 який пояснив, що 29 січня 2017 року ввечері на вулиці він зустрів ОСОБА_6 і вона запросила його у гості випити спиртного. В квартирі знаходився ОСОБА_7 . У кухні квартири вони втрьох випили по чарці горілки і ОСОБА_6 пішла до кімнати дивитись телевізор. Через деякий час ОСОБА_6 прийшла до них і почала їх сварити за те, що вони без неї випили усю горілку, після чого він пішов з квартири, двері за ним на замок замкнув ОСОБА_7 ;
- показами потерпілої ОСОБА_4 , яка підтвердила, що її брат та обвинувачена були співмешканцями, періодично сварились, обвинувачена била брата. Коли 29 січня 2017 року їй хтось із знайомих повідомив, що її брат потрапив до лікарні, вона стала телефонувати на номер його мобільного телефону, на виклик відповіла ОСОБА_6 , яка, на її запитання про те, що сталося, сказала, що вона «підрізала» її брата;
- показами свідка ОСОБА_9 , який підтвердив, що його мати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали разом. У день смерті ОСОБА_7 його зустріли поліцейські та відвезли на місце події у квартиру в якій проживали його мати та ОСОБА_7 . У квартирі були співробітники поліції та ОСОБА_6 . На його запитання про те, що сталося, мати лише відповіла: «так вийшло»;
- протоколом огляду місця події від 21.01.2017 з фототаблицею в ході проведення якого оглянута квартира АДРЕСА_3 , в якій виявлені та вилучені: ніж довжиною 22 см з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент ковдри з плямами бурого кольору, фрагмент бавовняної тканини з плямою бурого кольору /Т. 1 а.с. 144-152/;
- протоколом огляду від 29.01.2017 в ході проведення якого було оглянуто приміщення Ізюмської ЦМЛ та вилучений одяг потерпілого ОСОБА_7 /Т. 1 а.с. 153/;
- протоколом огляду трупу від 29.01.2017, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено пошкодження грудної клітки зліва /Т. 1 а.с. 155/;
- висновок №13 від 29.01.2017 щодо результатів огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підтверджує, що ОСОБА_6 на момент огляду перебувала в стані алкогольного сп`яніння /Т.1 а.с. 158/;
- висновок судово-медичної експертизи трупа № 38-ІЗ/17 від 30.01.2017, підтверджує, що на трупі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки зліва у 3 міжребер`ї по середньо-ключичній лінії, проникаюче у ліву плевральну порожнину. Раневий канал направлений зліва направо зверху вниз. Поранення грудної клітки супроводжувалось пораненням серцевої сумки, дуги аорти, лівої легені з вилиттям крові у ліву плевральну порожнину і порожнину сумки та здавленням серця. Смерть ОСОБА_7 настала в результаті здавлення серця кров`ю, що вилилася в серцеву сумку в результаті колото-різаного поранення дуги аорти. Смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 годині 20 хвилин. Поранення грудної клітки є колото-різаним про що свідчить веретено подібна форма рани, рівні краї, наявність гострого та «П» образного кінця, переважання глибини рани над її шириною та довжиною, наявність раневих каналів. Колото-різане поранення спричинено в результаті однократної дії гострим предметом, що володіє колото-різаною властивістю, типу ножа. Під час нанесення удару ножем направлення клинку було зліва направо, зверху вниз, спереду назад, відносно площині тіла потерпілого. Після отримання поранення грудної клітки з пошкодженням життєво важливих органів аорти та легені, потерпілий не міг здійснювати будь-які дії (кликати на допомогу, кричати, ходити, бігати) /Т. 1 а.с 160-166/;
- висновок судової криміналістичної експертизи № 38 від 01.02.2017 підтверджує, що на трупі ОСОБА_7 виявлена колото-різана рана, про що свідчить її прямолінійна форма, рівні гарно порівнянні краї та гладкі прямовисні стінки з підритістю правої та скошеністю лівої, наявність верхнього кінця рани яке наближене до «П» образної форми та нижнє гострокутового. Ця рана утворилася від дії односторонньо гострого, загостреного клинка колото-різаного знаряддя, яке має «П» образний обушок з вираженими ребрами /Т. 1 а.с. 167-168/;
- висновок судово-медичної цитологічної експертизи №151-Ц/17 від 23.02.2017, підтверджує, що групова належність крові від трупа ОСОБА_7 . О(І) з ізогемагглютининами анті А, анті В. Тим же висновком встановлено, що на кухонному ножі, який вилучений в ході огляду квартири АДРЕСА_3 , виявлені сліди крові людини О (І) з ізогемагглютининами анті А, анті В та елементи жирової тканини, походження яких від ОСОБА_7 не виключається /Т. 1 а.с 173-175/;
- висновок судово-медичної імунологічної експертизі №106-Із/17 від 22.02.2017 підтверджує, що на фрагменті тканини (об`єкт № 2), який вилучений в ході огляду квартири АДРЕСА_3 , виявлена кров людини групи О з ізогемагглютининами анті А, анті В, походження якої від ОСОБА_7 не виключається /Т. 1 а.с. 177-178/;
- висновок судово-медичної імунологічної експертизі №105-Із/17 від 06.02.2017 підтверджує, що на фрагменті тканини (об`єкт №1-5), яка вилучена в ході огляду квартири АДРЕСА_3 , виявлена кров людини групи О з ізогемагглютининами анті А, анті В, походження якої від ОСОБА_7 не виключається /Т. 1 а.с. 180-181/;
- висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи №179 від 06.03.2017 підтверджує той факт, що ОСОБА_6 у період часу, якому відповідає правопорушення, перебувала у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними /Т. 1 а .с 186-188/.
Керуючись принципами належності та допустимості доказів, їх переконливості, а також оцінюючи їх з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 в умисному вбивстві ОСОБА_7 доведена перед судом поза розумним сумнівом і її дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України, як убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Поряд з цим, показання ОСОБА_6 щодо обставин ненавмисного спричинення потерпілому ОСОБА_7 ножового поранення, спростовуються висновками судово-медичної експертизи № 38-ІЗ/17 від 30.01.2017, якими встановлено, що місцем локалізації рани є ділянка грудної клітина зліва у 3 міжребер`ї по середньо-ключичній лінії і раневий канал, який виявлений на трупі ОСОБА_7 , направлений зверху вниз, що свідчить про те, що удар ножем було завдано зверху вниз, що не відповідає механізму нанесення тілесного ушкодження, як про те зазначала обвинувачена у наданих суду поясненнях. Відтак, суд розцінює таку позицію сторони захисту, як бажання пом`якшити відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
При призначені виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, який віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка є вдовою, офіційно непрацевлаштована, раніше не судима, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг від сусідів на поведінку обвинуваченої до дільничного інспектора не надходило.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає вчинення злочину вперше, а обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення обвинуваченою злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, а також для запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
При цьому, суд приймає до уваги, що 24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, яким ч. 5 ст. 72 КК України викладена в такій редакції «Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».
Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, відповідно до якого строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк відбування покарання день за день, набув чинності 20.06.2017 року.
Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Згідно з ч.1 ст.3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
Злочин обвинуваченою було вчинено 29.01.2017 року, до дня набрання чинності Закону № 2046-VIII, а тому до ОСОБА_6 необхідно застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року та зарахувати у строк відбування покарання весь час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Вказана правова позиція підтверджується й висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17.
Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
В ході судового розгляду було встановлено, що в результаті протиправних умисних дій обвинуваченої ОСОБА_6 була заподіяна смерть ОСОБА_7 . Очевидно, що потерпілій ОСОБА_4 , як сестрі вбитого, були спричинені душевні страждання та негативні психо-емоційні переживання через втрату рідної для неї людини, життя якої було перерване у насильницький спосіб.
Також підлягає задоволенню й вимога ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої витратами на поховання брата, оскільки понесення цивільним позивачем вказаних витрат документально підтверджено, та витрат з оплати правничої допомоги адвокату.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_6 покарання рахувати з дня фактичного затримання 29 січня 2017 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. 26.11.2015), зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29 січня 2017 року по день ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного судом покарання на момент оголошення вироку, ОСОБА_6 з-під варти звільнити в залі суду негайно, запобіжний захід застосований до обвинуваченої у виді тримання під вартою - скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.
Речові докази: ніж побутовий, фрагмент ковдри з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент х/б тканини з нашаруванням речовини бурого кольору, кофту толстовку зеленого кольору, жилет коричневого кольору, сорочка синього кольору, футболку сірого кольору, труси, шкарпетки, брюки спортивні та брюки камуфльовані, кофту спортивну сірого кольору та сорочку в клітку, які здані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського ВП, після набрання вирком законної сили, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1