Провадження № 1-кс/344/5622/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000952 від 10.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що 10 вересня 2021 близько 17 год 30 хв, ОСОБА_5 з метою вживання алкогольних напоїв, прийшов у приміщення пивного бара « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться по АДРЕСА_1 . Перебуваючи в приміщенні вище вказаного закладу ОСОБА_5 розпочав конфлікт із продавцем ОСОБА_6 . Під час вказаного конфлікту, до приміщення пивного бару зайшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зробили усні зауваження ОСОБА_5 , а надалі ОСОБА_7 , вивів останнього на вулицю, де ОСОБА_5 продовжував виражатись словами ненормативної лексики в сторону ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які в цей час розвантажувати бочки із пивом із автомобіля. ОСОБА_7 попросив ОСОБА_5 відійти в сторону та не заважати виконувати свою роботу. Реагуючи на вказане зауваження ОСОБА_5 , відійшов за кут будинку, де витягнув із рюкзака, який мав при собі предмет, зовні схожий на пістолет, після чого повернувся до входу в пивний бар, де перебував ОСОБА_7 та здійснив постріл із вказаного пістолета в сторону ОСОБА_7 , заподіявши йому тілесні ушкодження. В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до довідки КНП «ОКЛ ІФ ОР» № 1963 від 10.09.2021, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вогнепальної рани передньої поверхні шиї.

Матеріалами клопотання зазначається, що 10 вересня 2021 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 11.09.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які, заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Російської Федерації, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями які містяться, в протоколах оглядів місць події, протоколах допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого, відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання сторони захисту в обґрунтування застосування менш суворого запобіжного заходу зводяться до оцінки зібраних доказів та правової кваліфікації інкримінованого підозрюваному кримінально каранного діяння.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, вказаний ризик на даний час існує, не зменшився і не відпав.

Відтак слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання по суті в судовому засіданні встановлено, що наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 у причетності до інкримінованого йому злочину, прокурором доведені деякі із ризиків (незаконно впливати на потерпілих та/або свідків), однак не доведено, що не можливо обрати інший, більш м`який запобіжний захід.

Водночас, тримання під вартою в цьому провадженні щодо інкримінованого злочину, накладає на підозрюваного надмірний тягар, який не відповідає ні особі підозрюваного, який був співробітником правоохоронного органу, ні обставинам даного провадження в їх сукупності, оскільки підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, одружений та раніше не судимий.

Тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу в конкретних обставинах даного провадження.

В той же час слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як найбільш обтяжливого запобіжного заходу, а в даному конкретному випадку враховуючи і статус підозрюваного, який був співробітником правоохоронного органу і вийшов на пенсію, буде неприйнятним, а запобігти встановленим ризикам на стадії досудового розслідування буде можливо і без тимчасової ізоляції підозрюваного від суспільства в місцях несвободи.

Тому слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і не буде надмірним тягарем для нього і хоча домашній арешт накладає на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, він усе одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод відповідно до практики ЄСПЛ.

Отож враховуючи все вище перелічене, наведені у клопотанні ризики, репутацію підозрюваного та характеризуючи особу підозрюваного дані, його майновий стан та міцність соціальних зв`язків, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення і його наслідки, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України слідічий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити і обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши підозрюваному цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду та покладенням на нього обов`язків:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи ;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Підозрюваного було фактично затримано 10.09.2021, а тому визначення часу протягом якого особа перебуває в місцях несвободи слід обчислювати з цієї дати з урахуванням кінцевої дати спливу строків досудового розслідування і виключно в їх межах.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 10 грудня 2021 року, але в межах строку досудового розслідування.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи ;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 10 грудня 2021 року включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1