Провадження № 1-кс/643/5023/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за №0002647, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2021, за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний тяжкий корисливий злочин за наступних обставин:

Так, 21.10.2021 близько 03 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_6 , знаходячись у дворі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливого мотиву, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , де ОСОБА_5 наніс один удар кулаком своєї правої руки в обличчя потерпілого, після чого ОСОБА_6 схопив останнього обома руками за одяг та наніс йому два удари своєю правою рукою в ділянку голови, поваливши останнього на землю, таким чином зламавши волю ОСОБА_7 до супротиву. В цей час ОСОБА_6 почали робити зауваження треті особи, які знаходились поруч, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на що ОСОБА_5 , виконуючи свою частину спільного злочинного умислу направленого на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , поєднаного із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наказав їм не втручатись.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, дістав з зовнішньої кишені куртки, надягнутої на потерпілому, мобільний телефон марки «Redmi Note 9 Midnight Grey 3GB RAM 64GB ROM», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 151 від 11.11.2021 4000 грн. 00 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, та спільно розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
16.11.2021 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий в клопотанні, посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та вказував, що останній вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, тому у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , скоїв умисний тяжкий злочин, із застосуванням насильства, не працює та не навчається, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, є ґрунтовні підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, без застосування запобіжного заходу до нього, може покинути територію м. Харкова, області, з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності;

- підозрюваний може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або фізичного впливу на потерпілого та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також без обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на відсутність законних засобів для існування, надмірне вживання спиртних напоїв та враховуючи зухвалість інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що підозра не обґрунтована, вину не визнав, вказав, що телефон взагалі не бачив, в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відмовити, та обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

16.11.2021 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду предмету, висновком експерта.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків або потерпілого у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, в порядку ст. 89 КК України не судимий, вчинив тяжкий корисливий злочин поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Слідчий суддя також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого корисливого злочину, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відсутність офіційного працевлаштування, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійшов висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У відповідності до положень ч.4 ст. 183 КК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 13-40 години 19.11.2021.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 13-40 години 17.01.2022.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____» ______2021 року ________________________________________