Справа № 939/1086/21
УХВАЛА

21 грудня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01 січня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янки Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

31 грудня 2020 року, близько 16-ї години 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки "Рено Кенго", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху проїзною частиною вулиці Вокзальної, в районі будинку № 1 в смт Бородянці Бучанського району Київської області, в смузі для руху в бік автодороги сполученням "Київ-Ковель", яка освітлювалася ліхтарями вуличного електроосвітлення, в порушення вимог п. 2.3 "б" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, та п. 2.3 "д" Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам для яких може бути створена перешкода чи небезпека, маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становила пішохід ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину вулиці Вокзальної справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Бородянській ЦРЛ Київської області.
Смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми нижньої кінцівки у вигляді множинних багатоуламкових переломів лівої стегнової кістки, великогомілкової і малогомілкової кісток лівої гомілки з масивними крововиливами, яка ускладнилася гнійним запаленням і некрозом шкіри, підшкірної жирової клітковини і м`язів лівої нижньої кінцівки в ділянці стегна і гомілки, супроводжувалася порушенням реологічних властивостей крові з розвитком ДВЗ-синдрому (септичний стан) і призвела до набряку - набухання головного мозку. Враховуючи характер і розташування ушкоджень судово - медичний експерт вважає, що місцем первинного контакту тіла з автомобілем могла бути зовнішня поверхня лівої нижньої кінцівки, коли ОСОБА_9 знаходилась у вертикальному положенні і була звернута лівим боком до транспортного засобу, що рухався.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 "б", 2.3 "д" та 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_9 .

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією "Дослідження механізму і обставин дорожньо-транспортних пригод" та проведення слідчого експерименту. Клопотання обґрунтоване тим, що після дослідження матеріалів кримінальної справи, допиту свідків та учасників дорожньо-транспортної пригоди, на думку захисника, очевидно, що на стадії досудового розслідування органом досудового розслідування було допущено грубе порушення методики дослідження механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: під час проведення слідчого експерименту за участі водія не було дотримано погодних та дорожніх умов, як при дорожньо-транспортній пригоді, при вказаній слідчій дії не було встановлено конкретну видимість пішохода в динаміці в різних положеннях з моменту виходу на проїжджу частину, а загальна видимість елементів проїжджої частини встановлювалася при сухій проїжджій частині та відсутності опадів. Більше того, органом досудового розслідування не було перевірено видимість пішоходів та загальну видимість елементів проїжджої частини в умовах руху зустрічного транспорту, що значно впливає при розрахунках на табличні величини, які використовує експерт при розрахунках; також під час проведення експертизи № СЕ-19/111-21/17300-ІТ не було перевірено технічну спроможність показів свідка - пішохода ОСОБА_10 , який вказав, що з моменту виходу на проїжджу частину до місця контакту він подолав відстань шість метрів, при ширині смуги 3,6 метра; при цьому в судовому засіданні свідок уточнив, що до середини проїжджої частини він не дійшов. Тому захисник вважав, що для встановлення істини у справі та причинно-наслідкового зв`язку між діями учасників пригоди та наслідками, які настали, є необхідність у проведенні слідчого експерименту за участі водія ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_11 за погодних та дорожніх умов як при ДТП.

За результатами отриманих вихідних даних просив призначити додаткову інженерно-транспортну експертизу, проведення якої просив доручити експертам Київського НДЕКЦ.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 щодо проведення слідчого експерименту і призначення судової інженерно-транспортної експертизи заперечував, оскільки не вбачав для цього підстав.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 і потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні були проведені слідчі експерименти за участі свідків дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та водія ОСОБА_4 умовах, наближених до тих, які були в момент дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для проведення повторних слідчих експериментів не вбачається.
Як засвідчила в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , вона не була безпосереднім очевидцем події, що виключає необхідність проведення з нею слідчого експерименту.

Доводи сторони захисту про відсутність опадів при проведенні слідчих експериментів, на думку суду, є такими, що не заслуговують на увагу.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

В ході досудового розслідування була проведена інженерно-транспортна експертиза і в матеріалах кримінального провадження міститься висновок судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 26 квітня 2021 року за № СЕ-19/111-21/17300-ІТ, який був досліджений судом.

Очевидних підстав вважати зазначений висновок експертизи необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає обґрунтовані сумніви в його правильності, суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про призначення інженерно-транспортної експертизи також необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 240, 332, 333, 350 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про доручення органу досудового розслідування провести слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_13 та про призначення інженерно-транспортної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддяОСОБА_14