Справа № 442/4881/20
Провадження № 1-кс/442/308/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

в залі суду в місті Дрогобичі розглянув заяву ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 у справі № 442/4881/20 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, внесеного 31.07.2018 до ЄРДР № 0001665, -

встановив:

В провадження судді надійшла заява ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 у справі № 442/4881/20 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, внесеного 31.07.2018 до ЄРДР № 0001665.

В обґрунтування заяви, покликається на те, що Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області розглядає матеріали досудового розслідування внесеного 31.07.2018 до ЄРДР № 0001665 по відомостях реєстру № 9050 від 30.07.2018 заявника представника особи ОСОБА_3 (відповідно талон повідомлення № 53 від 01.08. 2018 чергової частини Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, які 03.08.2020 передані із Дрогобицької місцевої прокуратури, про що його проінформували 03.08.2020 особисто.

З того часу він неодноразово звертався до суду із клопотаннями про видачу необхідних доказів із матеріалів справи та його пакет документів, без результативно. Тому він неодноразово через канцелярію суду подавав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи у суді, але без результативно. Також він в судовому засіданні давав протести на не ознайомлення його з матеріалами справи до судового засідання, але без результативно. 02.03.2022 він також подав до канцелярії суду таке клопотання, але також без результативно. Вести захист наосліп неможливо та не справедливо, у зв`язку з наведеним просить взяти до уваги заяву про відвід головуючого судді у справі № 442/4881/20.

Перевіривши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.48 Закону України Про судоустрій та статус суддів, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості. Існує два методи встановлення того, чи є суд неупередженим: перший полягає в спробі визначити особисте переконання або зацікавленість у справі конкретного судді, а другий - у визначенні того, чи зміг суддя забезпечити гарантії, що дають змогу позбавитися будь-яких правомірних сумнівів з цього питання.

Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи Білуха проти України було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерія беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення Фей проти Австрії від 24.02.1993 р., Ветштайн проти Швейцарії ). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання про необґрунтованість заяви ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 та відмову у її задоволенні.

Керуючись ст.48 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ст. 3 Європейського статуту судді, практикою Європейського Суду про захист прав людини, суд

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід головуючого-судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 у справі № 442/4881/20 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, внесеного 31.07.2018 до ЄРДР № 0001665 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1