Справа № 206/5754/21
Провадження № 1-кп/206/311/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" грудня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, в режимі відео конференції, кримінальне провадження № 0000326 від 13 жовтня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-07 червня 2010 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці;
-29 листопада 2010 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
-19 вересня 2012 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, приєднано не відбутий строк покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 29.11.2010 та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці;
-21 листопада 2016 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
-17 липня 2020 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; 30.06.2021 звільнений з Селідовської виправної колонії № 82 Донецької області, умовно достроково з не відбутим строком 7 місяців 2 дня,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.
Так, 12 жовтня 2021 року, приблизно о 16 год. 11 хв., ОСОБА_4 , прибув на прийом до лікаря стоматолога - ОСОБА_5 , в стоматологічний кабінет, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна 24/13. В ході перебування на прийомі в вищевказаному стоматологічному кабінеті, ОСОБА_4 помітив, що в кабінеті на столі лежить мобільний телефон марки «Samsung», моделі «A715F Galaxy А 716/128 Gb» належний ОСОБА_5 та в цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме вищевказаного мобільного телефону, який останній визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання.
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, ОСОБА_4 в той же день, перебуваючи в тому ж місці, приблизно о 16 год. 51 хв., діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 вийшла до іншого приміщення стоматології та впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до робочої поверхні стола, та шляхом вільного доступу, взяв мобільний телефон марки «Samsung», моделі «A715F Galaxy А 716/128 Gb», який сховав до кишені своїх штанів, які були одягнені на ньому, після чого направився з викраденим майном у бік виходу з приміщення стоматологічного кабінету.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, ОСОБА_4 , тримаючи вищевказаний телефон в кишені своїх штанів, які були одягнені на ньому, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3973/21 від 22.10.2021, заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 8939 грн. 07 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та суду показав, що він 12.10.2021 прийшов до стоматологічного кабінету за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна 24/13, де вкрав мобільний телефон «Samsung», який в подальшому заклав до ломбарду «Онікс». З сумою заподіяної матеріальної шкоди згоден. Крім того, зазначив, що щиросердне розкаюється та просить його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за її відсутності.
Вислухавши показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
За таких обставин, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує дії обвинуваченого, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз 17.07.2020 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, 30.06.2021 звільнений з Селідовської виправної колонії № 82 Донецької області умовно достроково з не відбутим строком 7 місяців 2 дня, під наглядом у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить, про його стійку антисуспільну установку, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, а тому застосування положень ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.
Суд вважає, що відповідно до ст. 71 КК України та роз`яснень, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, повністю не відбувши покарання призначене за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 17.07.2020, остаточне покарання ОСОБА_4 суд призначає за правилами, передбаченими ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000326 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 17 липня 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання, після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3973/21 від 22.10.2021 в розмірі 140,00 грн.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung» A715F Galaxy А 716/128 GВ, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 згідно розписки залишити потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1