ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/10634/21

Номер провадження 1-кп/495/1053/2021

15 лютого 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000361 від 13 серпня 2021 року відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області , громадянина України раніше не судимого, пенсіонера та працюючого за трудовим наймом,який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у скоєні кримінального проступку , передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно незаконно придбав,виготовив та зберігав наркотичний засіб , для особистого вживання ,без мети збуту , тобто скоїв кримінальний проступок , передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, при наступних обставинах:

Весною 2021 року,більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось моожливим, обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого мешкання, а саме: за адресою : АДРЕСА_1 ,де на городі домоволодіння ,маючи умисел на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, для особистого вживання без мети збуту, діючи умисно, незаконно, без мети збуту, для особистого вживання, шляхом переробки, незаконно в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995р. (з подальшими змінами від 22 грудня 2006р.),Закону України «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» від 15 лютого 1995р. (з подальшими змінами від 22 грудня 2006р.), шляхом збирання нарковмісних рослин, зірвав один кущ рослини конопель після ії дозрівання , чим здійснив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено з , після чого обвинувачений ОСОБА_3 помістив його на горище свого будинку з метою доведення наркотичного засобу до готовності, тим самим він незаконно виготовив та зберігав без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено-канабіс, маса якого в висушеному становить 324, 81 гр. В ході проведеного, на підставі ухвали суду ,общуку 12.08. 2021 року за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме : АДРЕСА_1 ,де на горищі будинку працівниками поліції було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб,обіг якого заборонено-канабіс вагою 324 ,81 гр. яке обвинувачений ОСОБА_3 умисно,незаконно придбав,виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду,що дійсно весною 2021 року на городі за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 зірвав один куст рослини конопель,який мав намір використувувати для особистого вживання без мети збуту, після чого помістив куст конопель на горище з метою його сушки,де зберігав його до моменту обшуку. Під час общуку співробітники поліції згайшли на горищі його будинку вищевказаний наркотичний засіб який він придбав,виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннія, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив злочин. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України тобто умисне , незаконно придбання, виготовлення та зберігання для особистого вживання без мети збуту.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, а також дані характеризуючи особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно , його вік та стан здоров`я , те що він раніше не судимий, є пенсіонером та займається суспільно-корисною працею, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків , його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є не судимою особою, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, займається суспільно-корисною працею , а також його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді умовного

Судові витрати по справі -витрати по проведенню судової експертизи наркотичних засобів,психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 07.09. 2021 року № СЕ-19/116-21/14157 в розмірі 1372 гривні 96 коп. та -витрати по проведенню судової експертизи наркотичних засобів,психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 07.09. 2021 року № СЕ-19/116-21/14159 в розмірі 1372 гривні 96 коп. Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Речовий доказ по справі- канабіс вагою 324 гр.81 коп. який зданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП В Одеській області- слід знищити.

.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 2-х років обмеження волі

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або проживання .

Виконання вироку у відношенні засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу Філії Державної установи "Центр Пробації" в Одеській області Державної установи " Центр Пробації " Міністерства юстиції України.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ - канабіс вагою 324 гр.81 коп. який зданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП В Одеській області- знищити

.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі -витрати по проведенню судової експертизи наркотичних засобів,психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 07.09. 2021 року № СЕ-19/116-21/14157 в розмірі 1372 гривні 96 коп. та витрати по проведенню судової експертизи наркотичних засобів,психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 07.09. 2021 року № СЕ-19/116-21/14159 в розмірі 1372 гривні 96 коп.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1