Справа № 686/2886/22
Провадження № 1-кс/686/1214/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження 0001253 від 05.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.10.2021 року про закриття кримінального провадження №0001253, в обґрунтування якої вказала, що постанова є незаконною, безпідставною та винесеною передчасно.

В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 вимоги викладені у скарзі підтримала, просила її задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом із тим,орган досудового розслідування направив на адресу суду матеріали кримінального провадження №0001253 від 05.10.2021 р.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0001253 від 05.10.2021 р., слідчий суддя дійшов до такого висновку.

05.10.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0001253 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27.10.2021 року, кримінальне провадження закрите у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Вказаних вимог законодавства дізнавач не дотримався.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування було проведено допити ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,за наслідками яких дізнавачем встановлено, що 22.02.2018 року Ярмолинецьким районним судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_6 щомісячно аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_6 категорично відмовлявся сплачувати аліменти, внаслідок чого ОСОБА_4 звернулася у Державну виконавчу службу, де їй стало відомо про те, що відносно ОСОБА_6 були встановлені обмеження, в разі ухилення від сплати аліментів.

20.09.2021 р. заступником начальника Городоцького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відносно ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до постанови Городоцького районного суду Хмельницької області ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Дізнавач у постанові висловив свою позицію про те, що у діях ОСОБА_6 встановлено відсутність складу кримінального правопорушення. Посилаючись на те, що останнього було притягнуто до відповідальності та почав вживати заходів щодо погашення заборгованості.

У зв`язку із цим та посилаючись на вимоги ч.3 ст.2 КК України дізнавач дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження

Слідчий суддя зазначає, що предметом злочину, який аналізується, є кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

З об`єктивної сторони злочин передбачений частиною 1 статтею 164 КК України може бути вчинений у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

Про злісний характер ухилення від сплати аліментів також можуть свідчити: тривалість ухилення (приміткою до ст. 164 КК України передбачено, виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів), продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку державного виконавця, неодноразове звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження і це знайшло відображення у тексті оскаржуваної постанови, слідчий описує встановлення факту ОСОБА_6 від сплати аліментів за період із 2018 року по жовтень 2021 року у розмірі 91210 грн. проте приймає рішення про закриття кримінального провадження, посилаючись на здійснення ОСОБА_6 03.10.2021 платежу у розмірі 1000 грн. у рахунок сплати заборгованості та на факт притягнення останнього до адміністративної відповідальності за сти.183-1 КУпАП за несплату аліментів.

Такі висновки дізнавача не відповідають фактичним обставинам справи та матеріалам кримінального провадження.

Посилання дізнавача ч.3 ст.2 КК України згідно з якою ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за те саме кримінальне правопорушення більше одного разу, є безпідставним з огляду на встановлений факт притягнення до адміністративної відповідальності судом ОСОБА_6 за несплату аліментів за поданням державного виконавця, що не є тотожним.

За вказаних обставин неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним, а постанову слідчого такою, що відповідає вимогам ст..110 КПК України.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії для досягнення мети кримінального провадження.

За встановлених обставин, доводи скарги представника про необґрунтованість та передчасність постанови слідчого, заслуговують на увагу.

А тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 27 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження 0001253.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя