Справа № 487/7751/21
Провадження № 1-кп/487/738/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000908 від 06.07.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, працює не офіційно діджеєм, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 .

Встановив :

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, з посиланням на тяжкість злочину у вчиненні якого він обвинувачуються та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень одне з яких є особливо тяжким, не має стійких соціальних зв`язків, які б могли його стримувати; - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у незаконному зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, що передбачає наявність корисливого умислу в його діях та свідчить про можливість продовження злочинної діяльності з метою незаконного збагачення.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а в разі якщо суд не знайде підстав для зміни запобіжного заходу, просить зменшити розмір застави до 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, оскільки не зазначені докази, які підтверджують існування ризиків, не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, але ж в ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено розмір застави, в клопотання відсутнє посилання на ст. 331 КПК України. Також захисник зазначив, що ОСОБА_3 тривалий час тримається під вартою та відповідно до практики Європейського Суду з перебігом розслідування справи ризики зменшуються, лише тяжкість покарання не може бути єдиною підставою триманню під вартою, а тому необхідно зазначати про наявність інших ризиків, але нових ризиків прокурором не наведено. Захисник посилається на те, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, де проживає все своє життя разом із бабусею, якій на теперішній час виповнилося 82 роки та вона потребує стороннього догляду, хоча офіційно не був працевлаштований, але не офіційно працював та мав постійний дохід. Обґрунтовуючи зменшення розміру застави захисник посилається на те, що при розгляді слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою прокурор у клопотанні зазначав про те, що вартість вилучених у ОСОБА_3 наркотичних засобів складала близько одного міліонну гривень, але доказів на підтвердження цих обставин прокурором не було надано, а тому визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для обвинуваченого. У разі зменшення судом розміру застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, родичі обвинуваченого матимуть змогу її внести.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання захисника. Пояснив, що з народження його доглядала та виховувала бабуся, з якою він прожив все своє життя, і саме з бабусею у нього міцний соціальний зв`язок, на теперішній час бабуся хворіє та не має змоги навіть вийти до магазину, а тому потребує його допомоги. За час перебування в слідчому ізоляторі зрозумів, що більше не буде вчиняти злочини, бажає змінити своє життя та відмовитися від наркотиків. Просив змінити запобіжний захід.
Відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту в особливо великих розмірах (ч.3 ст. 307 КК України) та у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2021 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 475 800 грн.
Слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва строк тримання ОСОБА_3 під вартою двічі продовжувався, та в підготовчому судовому засіданні 04.11.2021 судом продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 02.01.2022.
Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Приймаючи до уваги, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу заявлені сторонами в одному судовому засіданні, суд одночасно розглядає обидва клопотання, оскільки задоволення будь-якого з них виключає можливість задоволення іншого.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 перевірялась під час вирішення слідчими суддями питання про застосування запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою. Таким чином, обставини, обов`язковість доведення, яких передбачена ч.1 ст. 194 КПК України, були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що: - заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень одне з яких є особливо тяжким, а друге віднесено до тяжких злочинів та будучи обізнаним про покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може виїхати за межі України або на непідконтрольні Україні території, не має стійких соціальних зв`язків, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, що доводить наявність обставин які свідчать про існування ризику переховування від суду.
Крім того, оскільки ОСОБА_3 не має офіційного джерела доходів, обвинувачується у незаконному зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, що передбачає наявність корисливого умислу в його діях з метою незаконного збагачення, суд вважає обґрунтованим наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Доводи захисника щодо не надання прокурором доказів на підтвердження існування ризиків та не зазначення нових ризиків судом оцінюються критично, оскільки стаття 199 КПК України зобов`язує прокурора довести обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та ці вимоги, щодо не зменшення заявлених ризиків, прокурором дотримано. Разом з цим, виникнення нових обставин, які б свідчили про нові ризики, є майже неможливим з огляду на те, що обвинувачений з моменту затримання знаходиться під контролем правоохоронних органів.

Посилання сторони захисту щодо не зазначення прокурором можливості застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає необґрунтованим, оскільки ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2021 одночасно із застосуванням до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено розмір застави та обов`язки, які покладаються на нього у разі внесення застави. Положеннями КПК України не передбачено строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, а тому вище вказана ухвала слідчого судді в цій частині діє до теперішнього часу. Підстав для зменшення розміру застави суд не вбачає.
Суд погоджується з доводами прокурора щодо неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки особиста порука не може бути застосована в зв`язку з відсутністю осіб, які заслуговують на довіру та виявили бажання поручитися за виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть перешкодити обвинуваченому вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків з його бабусею, яка потребує стороннього догляду, оскільки ця обставина не може бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки в зв`язку з тим, що факт спільного проживання з бабусею до моменту затримання не перешкоджав ОСОБА_6 вести такий спосіб життя, який в подальшому призвів до його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Більш того, стороною захисту не надано жодного доказу на підтвердження факту проживання обвинуваченого з бабусею, про її похилий вік, потребу у сторонньому догляді та відсутність інших родичів, які б могли такий догляд здійснювати.

З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 діб - до 19.02.2022 включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 201, 331 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 діб - до 19.02.2022 року включно, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» та з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2021.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1