Справа № 451/141/21
Провадження № 1-кп/451/37/22
ВИРОК
іменем України

10 березня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000003 від 6 січня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корчин Радехівського району Львівської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутат, не адвокат, не нотаріус, освіта середня-спеціальна, тимчасово не працюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого, вироком Радехівського районного суду Львівської області від 14.08.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі, покарання відбув, востаннє судимий 10.02.2021 року Радехівським районним судом за ст.126-1 КК України до покарання у виді сто п`ятдесять годин громадських робіт, знятий з обліку у звязку з відбуванням покарання,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 7.12.2020 року, близько 18.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в сховище, керуючись корисливим мотивом та повторно, оскільки попередня судимість за вчинення корисливих злочинів не знята та не погашена у встановленому законом порядку, через металеву браму, проник на територію господарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, через дерев`яні двері, які були закриті на металеву застібку проник у підсобне приміщення, звідки викрав три скляних банки, ємкістю по три літри та вартістю по 20 гривень за банку, в середині яких знаходилось сало загальною вагою 7 кілограми 320 грам, вартістю 100 гривень за кілограм, після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочин та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 792 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення та вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно проник через закриту фіртку у підсобне приміщення, яке також було закритим, де вчинив крадіжку трьох банок із салом .Щиро розкаявся у вчиненому, пообіцяв, що такий випадок ним більше не повториться, збитки потерпілому відшкодував та просив його суворо не карати, так як усвідомив вчинене та бажає стати на шлях виправлення.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, претензії до обвинуваченого відсутні, збитки відшкодовано (а.с.38).

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням у приміщення встановлена в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, сприяння в розкритті кримінального правопорушення та відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Радехівського районного суду Львівської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді сто п`ятдесять годин громадських робіт, який знятий з обліку у звязку з відбуванням покарання, що підтверджується довідкою Червоноградського районного сектору ДУ «Центр пробації» ФДУ «Центр пробації» у Львівській області від 14.09.2021 року №1433/16/36-21 (а.с.27).

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше судимий, не працює, посередню характеритстику за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря- психіатра в КНП «Радехівська центральна районна лікарня» не перебуває.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім того, судом враховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Цивільного позову не було заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації по зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 10 березня 2022 року.