Справа № 947/1602/22
Провадження № 1-кс/947/556/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000061 від 06.09.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Київською окружною прокуратурою м. Одеси здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000061 від 06.09.2021 за фактом умисного знищення невстановленими особами майна комунальної власності нежитлової двоповерхової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить Одеській міській раді на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 369 від 26.11.2015 «Про реєстрацію права комунальної власності територіальної громади на об`єкти нерухомого майна, розташовані у м. Одесі», що заподіяло шкоду у великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Також встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 незаконно вибула з комунальної власності територіальної громади в особі Одеської міської ради.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 23.07.2021 у справі №916/731/21 частково задоволено позов Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ТОВ «Компанія Квантум»: скасовано державну реєстрацію права власності товариства на земельну ділянку загальною площею 0,1520 га, вартістю 11 070 499,00 грн, з кадастровим номером :32:008:0009, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , і витребувано спірну земельну ділянку на користь територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 зазначене рішення Господарського суду Одеської області залишено без змін (рішення суду набрало законної сили 25.11.2021 року).

Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що на вказаній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , 04.10.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «КОМПАНІЯ КВАНТУМ» зареєстровано право приватної власності на незавершене будівництво автомобільної мийки самообслуговування на 8 постів з технічною будівлею з відсотком забудови 18,2% з присвоєнням адреси: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

При цьому підставою для державної реєстрації права власності зазначено технічний паспорт 600/16/21 від 01.07.2021, виданий ФОП ОСОБА_4 , та висновок щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна 600/16/21 від 01.07.2021, виданий 01.07.2021 ФОП ОСОБА_4

Разом з тим, відповідно до листа ФОП ОСОБА_4 , остання ніколи не проводила технічну інвентаризацію, не виготовляла та не видавала будь-яких довідок та документів на об`єкт незавершеного будівництва автомобільну мийку самообслуговування на 8 постів з технічною будівлею за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, право власності на незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано на незаконно відведеній у приватну власність земельній ділянці та з використанням завідомо підроблених документів про проведення технічної інвентаризації, що свідчить про вчинення протиправного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, після встановлення всіх обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні в порядку ст. 91 КПК України, органом досудового розслідування буде вирішуватись питання про додаткову кваліфікацію протиправних діянь за викладеним фактом.

Постановою процесуального керівника 12.01.2022 незавершене будівництво автомобільної мийки самообслуговування на 8 постів з технічною будівлею з відсотком забудови 18,2% за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав 100) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000061 від 06.09.2021 за ч. 1 ст. 194 КК України.

Прокурор звертається з клопотанням про накладення арешту на незавершене будівництво автомобільної мийки самообслуговування на 8 постів з технічною будівлею за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №100) з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи можливість продовження будівельних робіт на об`єкті незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , що призведе до зміни, перетворення речового доказу, а також можливість відчуження незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 на користь третій осіб шляхом внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з метою ухилення від можливої кримінальної відповідальності, є підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У своєму клопотанні сторона обвинувачення, просить розгляд справи провести за відсутності власника майна, зважаючи на можливість вжиття неправомірних дій щодо майна до прийняття рішення судом.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали клопотання з долученими в його обґрунтування додатками, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням клопотання сторони обвинувачення, а також положень ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності власника майна.

В рамках кримінального провадження №0000061 від 06.09.2021 року, на теперішній час здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. (ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчий суддя зазначає, що право власності на незавершене будівництво за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 53 (відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ТОВ «КОМПАНІЯ КВАНТУМ») зареєстровано на незаконно відведеній у приватну власність земельній ділянці та з використанням завідомо підроблених документів про проведення технічної інвентаризації, що свідчить про вчинення протиправного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення.

Вказаний об`єкт нерухомого майна є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій та можливо отримана кримінально-протиправним шляхом.

Вищезазначене також підтверджується постановою прокурора від 12.01.2022 року про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки вказаний об`єкт нерухомого майна є доказом у кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди або містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки є підстави вважати, що власники майна, можуть здійснювати дії, спрямовані на продаж майна, задля уникнення кримінальної від повільності, слідчий суддя приходить до висновку, що є правові підстави для арешту майна із забороною відчуження, здійснення будь-яких реєстраційних дій, та проведення будь-яких будівельних робіт.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню, відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді, та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у цьому випадку є достатнім для забезпечення збереження речових доказів, є пропорційним втручанням у права осіб, та не матиме надмірних наслідків для таких осіб.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000061 від 06.09.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, здійснення будь-яких реєстраційних дій, та проведення будь-яких будівельних робіт, на незавершене будівництво автомобільної мийки самообслуговування на 8 постів з технічною будівлею за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 53, яке, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №100), належить на праві приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ КВАНТУМ» ().

Виконання ухвали про арешт майна покласти на рокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 ..
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1