Номер провадження:1-кп/521/1410/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 07.04.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та клопотання захисника, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 обвинувачуваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , яке мотивував тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурор вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотанні, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачений, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Крім того, захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання захисник зазначає, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, був порушений принцип змагальності сторін, так як розгляд клопотання прокурора відбувся через півгодини після укладення договору про надання правової допомоги. За цей час, неможливо було підготувати якісну правову позицію, зібрати будь-які характеризуючи матеріали, а характеризуючи дані особи є обов`язковими для врахування судом при обранні запобіжного заходу. Та поза увагою суду залишилося наступне: ОСОБА_3 до моменту затримання жодного дня не ухилявся від органів слідства та суду, процесуальних обов`язків у справі не мав та, відповідно, не порушував; відсутність за адресою реєстрації обумовлена створенням сім`ї та переїздом для проживання у м. Запоріжжя, а не переховуванням від органів влади; за місцем реєстрації в Одеській області та проживання у м. Запоріжжі ОСОБА_3 характеризується позитивно, за місцем роботи також; з моменту скоєння правопорушення до затримання ОСОБА_3 не вчинив жодної спроби тиску на потерпілого та свідків, оскільки не мав і не має такого наміру; ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дитину своєї цивільної дружини ОСОБА_6 , 2015 року народження; Правопорушенням, яке інкримінується ОСОБА_3 , шкоди нікому не завдано; витрати на експертні дослідження у справі відсутні; цивільний позов у справі не заявлено.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого та заперечував проти задоволення клопотання, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили задовольнити клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, клопотання сторін, суд приходить до висновку.

При вирішенні питання щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, судів приймає до уваги те що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який є тяжким злочином.

Також, судом встановлено, що продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого останній обвинувачується, оскільки міцні соціальні зв`язки відсутні.

При цьому судом взято до уваги те, що ОСОБА_3 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Дані обставини дають суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 має можливість постійно проживати за вказаною адресою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

У той же час, жодних переконливих доказів, які б спростовували позицію захисту та свідчили б про те, що ОСОБА_3 вчиняв спроби тиску на потерпілого та/або свідків, або буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення прокурором не доведені.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 3 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04 квітня 2013 року слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Оцінивши в сукупності ступінь тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_3 за вчинення інкримінованого йому злочину, та встановлені судом ризики, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що на даний момент ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшились.

Стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, суд зауважує, що обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Ідалов проти Росії, п. 140). Так, доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання обвинуваченого під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою на даний час, не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі зменшується зі спливанням часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини, §38), ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Яжинський проти Польщі, §43).

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України вважає за необхідне покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до Малиновського районного суду м. Одеси за викликом; не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу суду; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 314 316, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, та заборонити залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на 2 (два) місяці, тобто до 25 жовтня 2021 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 25 жовтня 2021 року, а саме:

1) прибувати до Малиновського районного суду м. Одеси за викликом;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу суду;

3) утриматись від спілкування з потерпілими та свідками;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Малиновську окружну прокуратуру м. Одеси, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування ОСОБА_3 , під домашнім арештом.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Обвинуваченого ОСОБА_3 , звільнити з під варти в залі суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1