Справа № 688/2613/21
Провадження № 1-кп/686/1615/21
24 грудня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника потерпілого Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
Конституцією України (статті 13,14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається га реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статями 83, 84 Земельного кодексу України комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельною кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання, що визначено ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів.
Таким чином, ОСОБА_6 використав своє право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яке закріплене пунктом «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, про що йому було достовірно відомо вже 04.05.2016, коли останній особисто звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із власноручно написаною заявою про затвердження проекту землеустрою вищевказаної земельної ділянки.
У подальшому, у першій декаді травня НОМЕР_1 у денний період часу ОСОБА_6 , знаходячись у місті Шепетівка по вулиці Митрополита Шептицького (колишня назва - Тургенева), 63, що поблизу території мотелю «Тургенев», де зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, з яким на пропозицію останнього вступив у злочинну змову з метою незаконного заволодіння землями державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га та послідуючої реалізації такої земельної ділянки після її приватизації, за що мав отримати від невстановленої особи грошові кошти в сумі 500 гривень.
В цей же день, час та місці ОСОБА_6 та невстановлена особа, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, узгодили план шахрайських дій, спрямованих на обман посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з метою незаконного повторного надання шляхом обману ОСОБА_6 земельної ділянки площею 2.0000 га, що знаходиться за межами населених пунктів на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та переданню її у власність для ведення особистого селянського господарства з метою подальшої реалізації.
У зв`язку з цим, ОСОБА_6 , погодившись на пропозицію вищевказаної невстановленої особи, достовірно знаючи про те, що згідно вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом провадиться один раз по кожному виду використання, а також те, що він вже фактично використав своє право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в розмірі 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, закріплене пунктом «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, маючи умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману земельною ділянкою державної форми власності, 12.05.2016 перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_7 з метою приховання своєї злочинної діяльності, діючи умисно та з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, ввів в оману ОСОБА_8 і приватного нотаріуса ОСОБА_7 про відсутність у нього будь-яких земельних ділянок та фактичного звернення з відповідними заявами до уповноважених державних органів щодо набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, що у свою чергу не відповідало дійсності, та в цей же день уклав з ОСОБА_8 відповідний договір доручення, уповноваживши останнього бути його представником в усіх без винятку державних установах з питань набуття у власність, оформлення та державної реєстрації права власності на будь-які земельні ділянки з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території України і, які будуть отримані ним шляхом безоплатної приватизації із земель державної або комунальної власності.
При цьому, ОСОБА_6 , з метою не викриття його злочинного умислу працівниками Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, які вже мали раніше подані ним особисто написані заяви щодо приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Грузевицької сільської ради Хмельницького району, у присутності приватного нотаріуса ОСОБА_7 , яка перевіряла особу дієздатність останнього, розуміючи зміст довіреності, свідомо уповноважив ОСОБА_8 подавати та підписувати від його імені будь-які документи, довідки та будь-які заяви від його імені, у тому числі заяви про безоплатну передачу у власність земельних ділянок, зокрема для ведення особистого селянського господарства, подавати які з метою безоплатної приватизації вже не мав права.
Після цього, ОСОБА_8 , будучи уповноваженим ОСОБА_6 на подання заяв для безоплатної приватизації земельних ділянок, не знаючи, що останній вже звертався до державних органів із заявами про приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, 19.05.2016 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, яке розташоване за адресою: вул. Інститутська, 4/1. м. Хмельницький, від імені ОСОБА_6 заповнив заяву, датовану 19.05.2016 про надання дозволу ОСОБА_6 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,0000 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, до якої на особисте прохання ОСОБА_6 вніс дані щодо не використання свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що не відповідало дійсності, яку подав в Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.
На підставі зазначеного наказу, 15.11.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Держаному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на указану земельну ділянку, а у подальшому, 16.03.2017 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_6 продав вказану земельну ділянку для ОСОБА_10 .
Після указаних подій, 17.03.2017 у денний період часу ОСОБА_6 , знаходячись у місті Шепетівка по вулиці Митрополита Шептицького (колишня назва - Тургенева), 63, що поблизу території мотелю «Тургенев», де вдруге зустрівся із вищевказаною невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, з яким ще у травні 2016 року домовлявся про незаконне заволодіння земельною ділянкою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населених пунктів на території М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, після чого за вчинені шахрайські дії отримав від невстановленої особи грошову винагороду в сумі 500 гривень.
Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману - шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
25 серпня 2021 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості на таких умовах:
- беззастережне визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення;
- повідомити органу досудового розслідування або прокурору, а в подальшому суду, всі відомі йому обставини скоєння ним даного кримінального правопорушення.
Представник потерпілого Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_12 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_9 .
Сторони погодили призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 190 КК України (у редакції 15.04.2008 року) у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Обвинувачений свою винуватість у вчиненому визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Позицію обвинуваченого підтримали його захисник адвокат ОСОБА_5 ..
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції 2016 року), є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових правопорушень. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Зокрема, враховано, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винного, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, укладену між сторонами угоду про визнання винуватості затвердити та призначити ОСОБА_6 узгоджене ними покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд
Укладену 25 серпня 2021 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (у редакції 15.04.2008 року) у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: