Єдиний унікальний номер № 285/2666/21
Провадження № 1-кп/0285/527/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді……………………………… ОСОБА_1 ,
секретаря……………………………………….... ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора……………………...……………....ОСОБА_3 ,

захисника адвоката…………………….......ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 .....адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Попаснянським районним судом Луганської області (обвинувачений ОСОБА_7 ) в залі суду
кримінальне провадження № 285/2666/21 0000088) по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носачів, Смілянського району, Черкаської області, зареєстрованного та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця за контрактом в/ч НОМЕР_1 , учасника бойових дій, РНОКПП - НОМЕР_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_7 01.03.2021 у достовірно не встановленому слідством місці та часі вжив алкогольні напої та цього ж дня близько 17 год. 20 хв. в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 1306 від 10.10.2001, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирушив на технічно справному транспортному засобі - автомобілі Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на праві власності належить останньому, по вул. Герцена м. Новоград-Волинський в напрямку вул. Дружби.
В подальшому, ОСОБА_7 01.03.2021 близько 17 год. 20 хв. рухаючись на зазначеному транспортному засобі по вул. Герцена в напрямку вул. Дружби м. Новоград-Волинський, по автомобільній дорозі з двостороннім рухом, перебуваючи за кермом у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та свій стан - алкогольне сп`яніння, що позбавило можливості постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, в порушення вимоги п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, перебуваючи на заокругленій ділянці дороги, на межі вул. Герцена та вул. Дружби м. Новоград-Волинський, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, по якій у протилежному напрямку рухався автобус БАЗ А079.04, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з лівою боковою частиною якого здійснив зіткнення передньою лівою стороною власного транспортного засобу. Після чого, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_7 інерційно одразу здійснив зіткнення з передньою частиною транспортного засобу автомобілем ВАЗ 21150 реєстраційний номер НОМЕР_5 , що рухався в зустрічному напрямку одразу за автобусом, передньою частиною власного транспортного засобу.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля ВАЗ 21150 реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої частини діафаза 4 п`ясткової кістки лівої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а також синець навколо правого ока з переходом у виличну ділянку справа, садно на фоні синця на нижній повіці правого ока на межі із виличною ділянкою справа, садна на правій щоці, на правому крилі носа, на передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглоба, на передньо-бокових поверхнях лівого колінного суглоба, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені вище. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому ОСОБА_7 , роз`яснено.
Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 при призначенні покарання не наполягала на суворому покаранні. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не заявляла, заподіяна шкода відшкодована обвинуваченим в добровільному порядку.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_7 та його дії, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше несудимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, вину визнав, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги відсутні, військовослужбовець за контрактом, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції (ООС), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (ООС) у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій, потерпілий не наполягає на суворому покаранні.
Враховуючи вищевикладене, наявність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують покарання, визнання ним своєї вини, ураховуючи його особу, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів та відповідає меті та загальним засадам призначення покарання згідно ст.ст. 50 та 65 КК України.
Суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Арешт на майно не накладався.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України за проведення експертиз технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічних експертиз та експертизи механізму та обставин ДТП згідно довідок № СЕ- 19/106-21/3444-ІТ, № СЕ- 19/106-21/3446-ІТ, № СЕ- 19/106-21/3442-ІТ, № СЕ-19/106-21/3050-ІТ, № СЕ-19/106-21/3052-ІТ, СЕ-19/106-21/3198-ІТ.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 7845 грн. 60 коп. судових витрат за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Головуючий суддя ОСОБА_1