Справа № 736/131/21
Номер провадження 1-кп/736/71/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2020 за № 0000243, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Корюківка Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , працюючого верстатником ТОВ «Корфад», маючого повну професійно-технічну освіту, не депутата, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2019 року, близько 15 години, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на подвір`ї, біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої сварки, на ґрунті виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, протиправно, наніс один удар правою ногою по правій нозі ОСОБА_6 , котрий сидів на ганку будинку.

В результаті описаних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому зовнішнього відростку правої велико-гомілкової кістки зі зміщенням уламків, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи №92 від 10.12.2020, відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я терміном понад 21 день.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто за ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою визнав повністю та пояснив, що він 16 листопада 2019 року, близько 15 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на подвір`ї, біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої сварки, на ґрунті виниклих неприязних відносин, наніс один удар правою ногою по правій нозі ОСОБА_6 , котрий сидів на ганку будинку. У скоєному розкаюється, просить суд суворо його не карати, цивільні позов заявлений прокурором Корюківського відділу Менської місцевої прокуратури в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Корюківська центральна районна лікарня» про відшкодування витрат понесених на лікування ОСОБА_6 в сумі 1842,13 грн. визнав повністю. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 114346,47 грн. та моральної шкоди у розмірі 100000 грн., визнав частково, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди не визнав повністю грн. та частково визнав вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 є доведеною та підтверджується крім зізнавальних показів самого обвинуваченого, також наступними доказами:

-протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього від 20.08.2021 року яким зафіксовано як ОСОБА_4 розповідає про обставини події, що сталася 16 листопада 2019 року близько 15 години;

-висновком експерта №92 від 10.12.2020 року згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мало місце тілесне ушкодження у виді закритого уламкового перелому зовнішнього відростку правої велико-гомілкової кістки зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я терміном понад 21 день;

Таким чином суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке є не тяжким злочином, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, обставину, що обтяжує покарання, це скоєння злочину в стані алкогольного сп?яніння, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, це щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно довідок на обліках в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк, в межах санкції частини статті, яка передбачає покарання за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання, з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, саме таке покарання буде відповідати принципу розумності і справедливості.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову заявленого у даному кримінальному провадженні прокурором Корюківського відділу Менської місцевої прокуратури в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Корюківська центральна районна лікарня» про відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 1842 гривні 13 копійок, суд дійшов висновку про необхідність у його задоволенні, оскільки останній визнаний обвинуваченим повністю та підтверджується відповідними доказами.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову заявленого потерпілим ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 114346,47 грн. та моральної шкоди у розмірі 100000 грн., суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди заявленої останнім, яка складається з витрат на лікування та втрати заробітку на час непрацездатності, суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не доведені позивачем.

Так, посилання потерпілого на втрату ним непрацездатності не підтверджується жодним наданим їм доказом. Наявним в матеріалах кримінального провадження висновком експерта №92 від 10.12.2020 року встановлено виключно характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень завданих злочином, при цьому відповідного висновку щодо втрати потерпілим працездатності (повністю/частково) не надано.

Надані потерпілим копії квитанцій на придбання ліків (медпрепаратів), суд також не може взяти до уваги за відсутності виписки з історії хвороби з виписаними лікарем відповідними ліками, а тому суд не має можливості за наявності заперечень з боку обвинуваченого з цього приводу встановити, ким ці ліки купувались та чи використовувались на лікування потерпілого.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілого, суд вважає що цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 10 000 грн., що буде відповідати вимогам розумності та справедливості.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувався та клопотань для його застосування не надходило.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнативинним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов?язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального некомерційного підприємства «Корюківська центральна районна лікарня» 1842,13(одна тисяча вісімсот сорок дві) грн. 13 копійок витрат понесених на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд Чернігівської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_7 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1