Ухвала
Іменем України
6 грудня 2021 року
м. Київ
Провадження № 51-5605 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 30 грудня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року щодо нього,
встановив:
Засуджений звернувся з касаційною скаргою на вказані судові рішення.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України, крім іншого, у скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 порушує питання про зміну оспорюваних рішень в частині вирішення цивільного позову через застосування судами закону, який не підлягав застосуванню, однак не наводить обґрунтування неправильного застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну цих рішень у частині вирішення цивільного позову з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу.
Також засуджений вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що обов`язок відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану цивільним позивачам внаслідок порушення правил поводження зі зброєю військовослужбовцем, що призвело до загибелі потерпілого, покладається на нього, як на особу, яка безпосередньо завдала такої шкоди, зазначає, що належним відповідачем у справі має бути визначена військова частина, у зв`язку з чим задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Разом із тим, вважає, що розмір стягнутої судом із нього моральної шкоди на користь потерпілих не є розумним, співмірним та справедливим, чим допускає суперечності.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.
Встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - 15 (п`ятнадцять днів) з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5