ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальні провадження за №0005008 від 07.12.2019 року, №0002955 від 01.09.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сіряки Дергачівського району Харківської області, громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованої, неодруженої, маючої на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей 2003, 2005, 2008, 2013 року народження, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимої, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Приблизно 10-14 листопада 2019 року, в період часу з 12.00 год. до 15.00 год. (більш точні дата і час в ході досудового слідства не встановлені), ОСОБА_8 прийшла в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташоване на території ринку біля станції метро «Олексіївська» за адресою: м. Харків, пр-т. Л. Свободи, 30, до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка працює там барменом. Перебуваючи у приміщенні кафе, ОСОБА_8 зайшла за барну стійку на робоче місце бармена, де побачила на касовому апараті мобільний телефон «Nokia 1 Plus Dual Sim» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , та який останній передав бармену ОСОБА_9 , щоб вона допомогла налаштувати смс-повідомлення. Після чого у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, скориставшись тим, що ОСОБА_9 на декілька хвилин вийшла до іншого приміщення, впевнившись, що за її діями ніхто з відвідувачів кафе не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон «Nokia 1 Plus Dual Sim» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №28491 від 23.12.2019 року становить 1811, 04 грн., після чого з місця скоєння правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1811, 04 грн.
15.08.2020 року приблизно о 12 год. 00 хв. Грікень ОСОБА_11 , знаходячись з потерпілим ОСОБА_12 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та попросила ОСОБА_12 сходити до магазину за пляшкою газованої води. Залишившись одна вдома, у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_8 , діючи повторно з прямим умислом, скориставшись тим, що ОСОБА_12 немає вдома, а поблизу більше нікого немає, упевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, вкрала мобільний телефон марки «Samsung A30s», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №138 від 04.09.2020 року 5256, 00 грн., після чого дочекалася повернення ОСОБА_12 та покинула місце вчинення злочину, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 5256, 00 грн.
Допитана обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердила обставини, викладені у обвинувальному акті, цивільний позов, заявлений ОСОБА_10 визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, пояснивши, що доповнити їй нічого.
На підставі статті 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутністю.
Суд зі згоди прокурора та обвинуваченої, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачена буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_8 та кваліфікує її дії за епізодом протиправної діяльності, що мав місце 10-14.11.2019 року - за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а за епізодом протиправної діяльності, що мав місце 15.08.2020 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При вирішенні питання про покарання обвинуваченої ОСОБА_8 суд враховує характер і ступінь важкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України є проступком та нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, ОСОБА_8 в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судима, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштована, неодружена, має на утриманні неповнолітніх дітей: 2005, 2008, 2013 року народження, має зареєстроване та фактичне місце проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_8 суд визнає щире каяття.
Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_8 судом не виявлено.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Тобто, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу Україниз урахуванням положень статті 70 Кримінального кодексу України у вигляді громадських робіт та позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 Кримінального кодексу України, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на її виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченою, так і іншими особами.
Відповідно до вимог статті 128 КПК України, цивільним позивачем ОСОБА_10 заявлено цивільний позов, згідно з яким останній просить стягнути із обвинуваченого на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 1811, 04 грн.
Суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 підлягає задоволенню в межах його доведеності, а саме на його користь з обвинуваченої ОСОБА_8 підлягає стягненню сума вартості викраденого мобільного телефону «Nokia 1 Plus Dual Sim» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 у розмірі 1811, 04 грн., яка підтверджена висновком судової товарознавчої експертизи №28491 від 23.12.2019 року.
Потерпілим ОСОБА_12 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не заявлялось.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання:
за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин;
за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
В силу частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України кінцево призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 1811 (одна тисяча вісімсот одинадцять) грн. 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави вартість проведеної під час досудового слідства судової товарознавчої експертизи №28491 від 23.12.2019 року у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.
Речовий доказ коробка з-під смартфону марки «Samsung A30s», яка належить та знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 - вважати повернутим потерпілому.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: