УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, - адвоката ОСОБА_3 , прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015. В обгрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що в провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000313 від 19.08.2015, процесуальне керівництво у якому здійснював прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 19 листопада 2021 року він звернувся до слідчого, який проводить досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, з клопотанням про отримання процесуальних документів і 21 грудня 2021 року отримав від слідчого лист №982, в якому знаходилося повідомлення про задоволення клопотання від 01.12.2021 №13372/24-2021 та копія постанови про зупинення досудового розслідування від 11.11.2015. Вважає, що дана постанова винесена передчасно, органом досудового розслідування не здійснено процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та належного виклику учасника кримінального провадження до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим постанова про зупинення досудового розслідування від 11.11.2015 винесена з порушенням порядку, прав учасників, а також завдань та загальних засад кримінального провадження, тому вказана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, повідомлення про підозру щодо ОСОБА_5 складене 17 вересня 2015 року, проте останньому у строки, передбачені ст. 278 КПК України, де зазначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень, воно не було вручено ОСОБА_5 та матеріали провадження не містять відомостей про вжиття заходів для вручення її у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень. Доказів, що ОСОБА_5 повідомлення про підозру надсилалося поштовим відправленням, матеріали кримінального провадження не містять.

Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 (зі змінами), підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми. Отже, єдиним можливим доказом направлення ОСОБА_5 повідомлення про підозру міг бути опис вкладення, якого матеріали провадження не містять. В матеріалах кримінального провадження №0000313 наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу 908 (а.с. к/п 175) з датою подання 22.09.2015, відправником у цьому повідомленні значиться Тростянецьке РВ УМВС, а не СУ ГУНП у Вінницькій області. Водночас в графі «Підпис в одержані» вказаного повідомлення є запис «Кучер», однак вбачається очевидна різниця в підписах ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах вищезазначеного кримінального провадження: в його розписці, поясненнях, в копії паспорта. З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_5 не отримував поштового повідомлення 908. Більш того, зі змісту квитанції від 22.09.2015, яка перебуває в матеріалах кримінального провадження, не можливо встановити конкретного отримувача, а також і відсутні докази про отримання відповідного поштового відправлення. Таким чином, докази направлення ОСОБА_5 повідомлення про підозру відсутні. ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

Підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Однак, у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства. Матеріали вищезазначеного кримінального провадження не містять доказів належного здійснення виклику ОСОБА_5 до органу досудового розслідування. Сам по собі факт неприбуття особи на виклик до слідчого не може бути підставою для висновку про переховування її від слідства та оголошення розшуку. Наведений підхід є обгрунтованим, оскільки неодноразова неможливість вручення процесуального документа не може сама по собі свідчити про те, що особа переховується від органів слідства. До рапортів поліцейських, які містяться в матеріалах даного кримінального провадження, необхідно ставитися критично, оскільки в них не вказано, в який час ними здійснювалися виходи за місцем проживання ОСОБА_5 , та які розшукові заходи поліцейськими вживались для встановлення його місцезнаходження. Одних лише рапортів оперативних працівників недостатньо, щоб констатувати факт того, що місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, поліцейські є зацікавленими особами і їх рапорти не можуть слугувати доказом ухилення ОСОБА_5 від органу досудового розслідування. Більш того, прокурор в своїй постанові вказує, що місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, по місцю проживання він відсутній, близькі родичі та члени сім`ї відсутні. Такий висновок вказує лише на упередженість органу досудового розслідування та особисту зацікавленість в наслідках розгляду даного кримінального провадження. Органом досудового розслідування була допитана колишня дружина ОСОБА_5 , якій навіть не ставилося питання щодо місцезнаходження ОСОБА_5 та встановлення кола близьких родичів та інших членів сім`ї ОСОБА_5 . За наявності близьких родичів, які реально проживають в смт. Тростянець Вінницької області, слідством вони не встановлювалися.

В порушення імперативних вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, оскаржувана постанова про зупинення досудового розслідування не містить мотивів зупинення та їх обгрунтувань; місце, час та строки її виконання; особу, якій належить виконати постанову.

Крім того, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року скасовано аналогічну постанову у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015 про зупинення досудового розслідування від 01 жовтня 2015 року, оскільки постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України (відсутність правових обгрунтувань, підстав прийняття), рапорти поліцейських не можутиь бути доказом в розумінні ст.ст. 103, 104 КПК України, органом досудового розслідування не було дієвих вжито заходів на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_5 був достеменно обізнаний про існування відносно нього кримінального провадження. Таким чином, адвокат ОСОБА_3 вважає, що оскаржувана постанова про зупинення досудового розслідування від 11.11.2015 не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано та здійснювався належний виклик ОСОБА_5 до органу досудового розслідування, останнім не дотримано порядку повідомлення особі про підозру, що свідчить про те, що ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000313, постанова про зупинення досудового розслідування не відповідає вимогам встановленим для форми та змісту постанов.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив постановупрокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015 скасувати як незаконну, оскільки вона винесена з порушенням вимог КПК України.
Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, 17.09.2015 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 310 КК України, яка була направлена ОСОБА_5 поштовим відправленням. Підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства і його місцезнаходження невідоме, по місцю проживання він відсутній, у зв`язку з чим 01 жовтня 2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено та оголошено ОСОБА_5 в розшук. Станом на 27 жовтня 2015 року виникла необхідність у проведенні слідчої дії, тому досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було відновлено та після проведення слідчої дії 11 листопада 2015 року зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. Згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2021 постанова від 01 жовтня 2015 року про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні скасована. Згідно з постановою старшого слідчого ОСОБА_6 від 11 листопада 2015 року підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в розшук, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 по місцю реєстрації відсутній уже декілька років, на виклики слідчого для участі в процесуальних діях не з`являється, про причини свого неприбуття не повідомляє, місцезнаходження його невідоме. Враховуючи те, що всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе у даному кримінальному провадженні, у тому числі щодо встановлення місцезнаходження підозрюваного, були виконані, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, ним 11 листопада 2015 року було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015. Вважає, що постанова є законною, винесена згідно з положеннями КПК України.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000313 від 19.08.2015, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000313 від 19.08.2015 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Згідно з постановою прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 01 жовтня 2015 року у вищезазначеному кримінальному провадженні зупинено досудове розслідування. Як зазначено в постанові, у ході досудового розслідування 17 вересня 2015 року, відповідно до ст.ст. 276, 277 КПК України, було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України. Вручити повідомлення про підозру ОСОБА_5 не представилось можливим, оскільки з метою ухилення від кримінальної відповідальності він переховується від органів слідства та його місцезнаходження невідоме, за місцем проживання він відсутній, близькі родичі та члени сім`ї відсутні.

Згідно з постановою старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 01 жовтня 2015 року було винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 01 жовтня 2015 року було зупинено досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 19.08.2015.

Згідно з постановою прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 27 жовтня 2015 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000313 від 19.08.2015 було відновлено, оскільки виникла необхідність у проведенні слідчої дії.

11 листопада 2015 року, згідно з постановою прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015 було зупинено. Підставою для винесення даної постанови стали матеріали кримінального провадження, які були до винесення постанови про зупинення досудового розслідування від 01.10.2015. Між вказаними двома постановами про зупинення досудового розслідування орган досудового розслідування здійснив лише тимчасовий доступ до матеріалів іншого кримінального провадження. Водночас, дій направлених на повідомлення ОСОБА_5 про необхідність явки до органу досудового розслідування органом досудового розслідування не здійснено.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

Згідно з ч. 2 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

У ч. 4 та ч. 5 ст. 280 КПК України зазначено, що досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, які мають право її оскаржити слідчому судді. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали кримінального провадження №0000313 від 19.08.2015, вважаю, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази належного здійснення виклику ОСОБА_5 до органу досудового розслідування та ухилення його від явки до слідчого.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 19.03.2015 №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. У зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

В матеріалах вищезазначеного кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_5 був достеменно обізнаний про існування відносно нього кримінального провадження та умисно ухилявся від явки до слідчого.

Як вбачається із рапортів поліцейських, які містяться в матеріалах даного кримінального провадження, в них не вказано, в який час ними здійснювалися виходи за місцем проживання ОСОБА_5 та які розшукові заходи поліцейськими вживалися для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , одних лише рапортів оперативних працівників недостатньо, щоб констатувати факт того, що місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме. Крім того, рапорти поліцейських не можуть слугувати доказом ухилення ОСОБА_5 від явки до органу досудового розслідування, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, таку позицію висловив Верховний Суд у своїх постановах від 20.05.2020 по справі №524/5741/16-а, від 27.06.2019 по справі №560/751/17, від 29.04.2020 по справі №161/5372/17.

Для того, щоб процесуальне рішення про зупинення досудового розслідування було законним і обгрунтованим, необхідно дотримуватися умов, зазначених у частинах першій та другій ст. 280 КПК України. Прийняття прокурором або слідчим за погодженням з прокурором рішення про зупинення досудового розслідування за усіма підставами можливе лише за умови, що особа, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, набула процесуального статусу підозрюваного, тобто їй вручено повідомлення про підозру в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України. Умовою прийняття такого рішення є також виконання до зупинення досудового розслідування усіх необхідних та можливих слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

У разі переховування підозрюваного від органів розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності обов`язковою умовою зупинення досудового розслідування є проведення усіх дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, - допитів родичів, сусідів, знайомих, накладення арешту на кореспонденцію, її огляду та виїмки, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та з електронних інформаційних систем, її дослідження, направлення запитів до різних установ (лікарень, моргів, військкоматів, паспортної служби, підприємств, організацій тощо).

Отже, органом досудового розслідування не були проведені усі дії, спрямовані на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 .

Про зупинення досудового розслідування слідчий за погодженням з прокурором або прокурор складають вмотивовану постанову, яка повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, приймаючи процесуальне рішення, слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови прокурор ОСОБА_4 , в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, не зазначає мотиви прийняття постанови, не аргументує прийняте рішення.

Крім того, слід зазначити, що оскаржувана постанова є аналогічною постанові прокурора ОСОБА_4 від 01 жовтня 2015 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015, яка була скасована згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2021 у справі №127/25445/21.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені обставини, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015 є законною і підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 22, 24, 110, 303, 307, 309, 372, 376, 280, 281 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 задоволити.
Постановупрокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11 листопада 2015 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313 від 19.08.2015 скасувати.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: