Справа № 202/1201/22
Провадження № 1-кс/202/1071/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

15 березня 2022 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000126,-
ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 13 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному правопорушенні здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою м. Дніпра Дніпропетровської області.
14 березня 2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000126.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 14 березня 2022 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 13.03.2022 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити під час досудового розслідування не надалось можливим, знаходилась за місцем проживання знайомого ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із останнім вживала алкогольні напої.
В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почалася сварка в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Так. перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 взяла до рук кухонний ніж, яким нанесла ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини зліва.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення грудної клітини зліва, що проникає у плевральну порожнину; гемопневматоракс (згідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
13 березня 2022 року слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України.
13 березня 2022 року слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 здійснено обшук затриманої ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено: кофта чорного кольору зі смугами білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; сумка жіноча чорного кольору з особистими речами ОСОБА_4 ; змиви дистильованою водою з правої та лівої долоней рук ОСОБА_4 на два марлевих тампона та контрольний марлевий тампон; зрізи країв нігтьових пластин пальців з правої та лівої рук ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у органа досудового розслідування виникає необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучене під час обшуку затриманої ОСОБА_4 , а саме одяг, в якому була одягнута підозрювана, як на речові докази у даному кримінальному провадженні, адже є ймовірність того, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, псування, знищення слідів злочину на одязі; змиви та зрізи країв нігтьових пластин з обох рук мають значення речових доказів, можуть містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального правопорушення, та мають бути направлені на судово-медичні експертизи; вилучена сумка з особистими речами затриманої ОСОБА_4 також має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та може містити інші відомості про вчинене нею кримінальне правопорушення.
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Прокурор Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити. Звернув увагу на те, що вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_4 майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000126 від 13 березня 2022 року та з метою його збереження необхідно накласти арешт.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили відмовити в його задоволенні.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Як встановлено в ході судового розгляду, СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000126 від 13 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
13 березня 2022 року ОСОБА_4 була затримана в порядку ст.208 КПК України та того ж дня було проведено обшук особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: кофта чорного кольору зі смугами білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; сумка жіноча чорного кольору з особистими речами ОСОБА_4 ; змиви дистильованою водою з правої та лівої долоней рук ОСОБА_4 на два марлевих тампона та контрольний марлевий тампон; зрізи країв нігтьових пластин пальців з правої та лівої рук ОСОБА_4 , що в розумінні ст.168 КПК України є тимчасово вилученим майном.
Постановою слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 14 березня 2022 року об`єкти, вилучені 13.03.2022 року при проведені обшуку підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнані речовими доказами та приєднані до кримінального провадження № 0000126.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Як встановлено в судовому засіданні, особистий обшук ОСОБА_4 та відповідно вилучення у неї майна мало місце 13 березня 2022 року.
В свою чергу клопотання слідчого подано через канцелярію суду 14 березня 2022 року, що свідчить про дотримання слідчим строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, оскільки речі, вилучені під час обшуку громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кофта чорного кольору зі смугами білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; сумка жіноча чорного кольору з особистими речами ОСОБА_4 , мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на вищевказане майно.
Водночас, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту в рамках кримінального провадження на вилучені під час обшуку затриманої: змиви дистильованою водою з правої та лівої долоней рук ОСОБА_4 на два марлевих тампона та контрольний марлевий тампон; зрізи країв нігтьових пластин пальців з правої та лівої рук ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000126 задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на розпорядження та користування майном, вилученого в ході обшуку 13.03.2022 року затриманої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: кофту чорного кольору зі смугами білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; сумку жіноча чорного кольору з особистими речами ОСОБА_4 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1