Справа №463/1773/22
Провадження №1-кп/463/361/22
В И Р О К
іменем України

14 березня 2022 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 07.03.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Комсомольське Зміївського району Харківської області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-
встановив:
07.03.2022 екіпажем«Омега-101»в ході патрулювання у Галицькому та Личаківському районах м.Львова у складі інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , командира роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_7 та інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 , будучи одягненими у формений одяг та знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків, керуючись положеннями ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо обов`язку працівника поліції у разі звернення до нього особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій безпеці надавати невідкладну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, вживати заходів до припинення правопорушення, а також затримання особи, яка його вчинила, отримали повідомлення від чергового оператора спецлінії «102» про те, що надійшло повідомлення від директора ліцею №21 Львівської міської ради ОСОБА_9 , що у м.Львові на вул.Кониського, 8, в приміщенні ліцею №21 Львівської міської ради, переселенець ОСОБА_4 , який тимчасово поселився напередодні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, погрожує фізичною розправою, дебоширить, нищить речі, порушує громадський порядок.

Надалі, працівники поліції прибули до ліцею №21 ЛМР, що на АДРЕСА_4 , де виявили ОСОБА_4 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно та нехтуючи авторитетом органів державної влади, висловлювався в адресу працівників поліції нецензурними словами, не виконував законні вимоги працівників поліції щодо припинення своїх протиправних дій. Зважаючи на це, працівниками поліції з метою забезпечення особистої безпеки, було прийнято рішення щодо застосування спецзасобу, а саме: обмежено рухи ОСОБА_4 шляхом одягання кайданок згідно Закону України «Про Національну поліцію» та доставлення його в приміщення адміністративної будівлі Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, що на вул.Романчука, 18 у м.Львові, де з ОСОБА_4 було знято кайданки та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

У зв`язку із тим, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, працівниками поліції було прийнято рішення про перевірку ОСОБА_4 на причетність до диверсійно-розвідувальної діяльності, до якої залучено оперуповноважегого ВКП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , який чергував у складі слідчо-оперативної групи ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, був одягнений у форменний одяг та знаходився при виконанні своїх службових обов`язків.

Так, ОСОБА_4 , 07.03.2022, перебуваючи в приміщенні чергової частини ЛРУП №1 ГУНП у Львівськійобласті, що на АДРЕСА_5 , поводив себе агресивно, не реагуючи на неодноразові зауваження ОСОБА_10 та прохання припинити свої протиправні дії, та, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 перебуває при виконанні службових обов`язків, умисно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю працівнику правоохоронного органу приблизно о 13-35 год. наніс удар рукою, зігнутою в кулак, в область обличчя лейтенанту поліції ОСОБА_12 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна і крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи зліва, крововиливу на червоній каймі і слизовій оболонці верхньої губи зліва. Крововиливи і садно утворились внаслідок контакту ділянки рота із тупим предметом, могли виникнути 07 березня 2022 року від удару кулаком у вказану ділянку та відносяться до легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Додатково зазначив, що подія мала місце в перший день після його прибуття до м.Львова з м.Харкова, через те, що він не спав дві доби був на емоціях. Хотів вибачитись перед поліцейським. У вчиненому обвинувачений розкаявся та просить суворо його не карати.

Оскільки учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд керується наступним.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 ККУкраїни стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.345 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя: ОСОБА_1