Ухвала

13 січня 2022 року
м. Київ
справа № 209/769/18
провадження № 51 - 129 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000095,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, захисник порушує питання про скасування вироку Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому ОСОБА_4 не зазначає, яких конкретно порушень вимог кримінального процесуального закону, з огляду на те, що суд касаційної інстанції

є судом права а не факту, було допущено під час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, які, виходячи з положень статей 412, 415 КПК, слугували б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Крім того, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, захисник

не обґрунтовує в чому, з огляду на положення ст. 419 КПК, полягають такі порушення при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 апеляційним судом і яким чином ці порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Натомість, в обґрунтування своєї позиції, ОСОБА_4 фактично ставить питання про перевірку оскаржуваних судових рішень на предмет повноти судового розгляду ( ст. 410 КПК) та заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження (ст. 411 КПК), що насамперед належить до повноважень апеляційного суду, та не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції відповідно до приписів ч. 1 ст. 433 КПК.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу захисника, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху

і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3