Провадження №1-кп/523/1021/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

25.01.2022 м.Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника -адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001536 від 03.11.2021, за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокули, Новолаковського району, Республіки Дагестан, Російської Федерації, без громадянства, працевлаштованого різноробочим на ринку «Початок», не одруженого, без місця реєстрації на території України та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19.06.2012 Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України до позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільнений 16.02.2016 по відбуттю строку покарання;
-03.08.2021 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 2 роки, у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
03.11.2021 близько 12 години 13 хвилини, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва», який розташований за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 123А, визначив об`єктом свого злочинного умислу майно, яке належить ТОВ «РУШ», а саме: крем по догляду за обличчям торгової марки «Mizon Black Snail all one cream», який знаходився на полиці торгівельної вітрини вищевказаного магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до зазначеної вітрини та таємно викрав банку крему по догляду за обличчям торгової марки «Mizon Black Snail all one cream», 75мл., вартістю 563,06 гривень, який поклав у належну йому сумку та пройшовши повз каси, вийшов з магазину не розплатившись за вищевказаний товар. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд завдавши ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 563,06 гривень.
Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність 03.11.2021 близько 17 години 30 хвилини, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва», який розташований за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського, 139, визначив об`єктом свого злочинного умислу майно, яке належить ТОВ «РУШ», чоловічу туалетну воду марки «Dolсe Gabbana Light Blue», яка знаходилася на полиці торгівельної вітрини вищевказаного магазину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до зазначеної вітрини та викрав чоловічу туалетну воду марки «Dolсe Gabbana Light Blue», 125 мл., вартістю 2697, 34 гривень, яку поклав у належну йому сумку та пройшовши повз каси не розплатився за товар та направився до виходу з магазину. В цей час протиправні дії ОСОБА_4 помітила ОСОБА_7 яка прослідувала за ним, з метою з`ясування наявності в нього неоплаченого майна. При цьому ОСОБА_7 звертаючись до ОСОБА_4 стала запитувати що у нього знаходиться в сумці. ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії стали очевидними, з метою відкритого викрадення майна почав втікати, проте свій злочинний умисел до кінця не довів так як був затриманий співробітниками магазину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Тим самим ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_4 був затриманий.
2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається ОСОБА_4 .
Суд вважає, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України «таємне викрадення чужого майна крадіжка вчинена повторно», та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України «закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно».
3. Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .
У судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі, у вчиненні кримінальних правопорушень вказаних у вироку, та підтвердив, що за вказаних обставин він вчиняв злочини.
4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 який показав, що 03.11.2021 року близько 12.13 годині зайшов в магазин «Єва» який розташований по пр. Добровольського, 123 А. Перебуваючи в магазині вирішив викрасти крем, після чого з полиці узяв крем в чорній банці поклав його у сумку і вийшов з магазину. Крем продав, а гроші витратив на власний розсуд.
Також, 03.11.2021 року близько 17.30 годині він зайшов в магазин «Єва» який розташований по пр. Добровольського, 139. Перебуваючи в магазині вирішив викрасти туалетну воду. З полиці узяв коробку з туалетною водою і коли проходив крізь антикражні ворота спрацювала сигналізація, після чого він хотів втекти, але був затриманий. У вчиненому розкаюється, стверджує, що таке більше не повториться. Шкоду відшкодував.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням позиції представника потерпілого, думки прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому були досліджені лише докази які стосуються характеристики особи обвинуваченого.
Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених за ч.2 ст. 185 КК України, та ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, та ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та здійснив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно.

Крім того були досліджені письмові докази (документи) які характеризують обвинуваченого, а саме: копія паспорта ОСОБА_4 , довідки з медичних закладів які засвідчують те, що обвинувачений на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, вимога УИТ ГУНП в Одеській області відповідно до якої ОСОБА_10 раніше судимий, 30.07.2021 року обвинувальний акт за ст.309 ч.1 КК України відносно ОСОБА_4 направлено до Суворовського районного суду м. Одеси. Згідно інформації з бази даних Д-3 суд на підставі вказаного обвинувального акта 03.08.2021 Суворовським районним судом м.Одеси було постановлено вирок за ч.1 ст.309 КК України, яким ОСОБА_11 було призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 2 роки. Вказаний вирок набув чинності.
Разом з тим, прокурором у судовому засіданні 25.01.2022 було надано копію вироку Суворовського районного суду від 03.08.2021 року відносно ОСОБА_4 за яким останнього було визнано винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та засуджено до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 2 роки. Дослідивши вказаний письмовий доказ суд визнає його недопустимим з огляду на грубі порушення КПК України під час отримання вказаного доказу, та його не відкриття стороні кримінального провадження на стадії досудового розслідування як то передбачено ст.290 КПК України.
Так, копія вироку Суворовського районного суду від 03.08.2021 року яка надана суду не завірена, не прошита, що не відповідає приписам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України яка затверджена наказом ДСА України від 20 серпня 2019 року N 814. Крім того згідно ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Як пояснив прокурор жодних слідчих дій не провадилося, запити не робилися, а копія вироку була в прокуратурі в наглядовому провадженні у справі в якій було постановлено вирок копію якого він долучив. На переконання суду на стадії судового розгляду отримання нових доказів стороною обвинувачення можливе лише у порядку ст.333 КПК України, про що прокурор клопотання не заявляв. Як що ж копія вироку малася у прокурора станом на час розслідування справи та направлення її до суду, але не була відкрита стороні захисту, то відповідно до ч.12 ст.290 КПК України суд не має права приймати вказаний доказ при постановленні вироку, в зв`язку з чим вказаний доказ визнається судом не допустимим та не береться до уваги при постановленні вироку.

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому
5.1 Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчинених злочинів. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене. Також судом визнається така пом`якшуюча обставина як відшкодування завданої шкоди.
5.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.
6. Мотиви призначення покарання.
Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , визнав провину, щиро розкаявся, вчинив нетяжке і тяжке кримінальні правопорушення, раніше судимий, працевлаштований. Відшкодував шкоду завдану злочином. Крім того вчинив декілька злочинів що зумовлює при призначенні покарання необхідність у застосуванні ст.70 КК України, а саме остаточне покарання має бути призначено за сукупності кримінальних правопорушень, при цьому призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, суд має визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Таким чином беручи до уваги характер вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того при призначенні покарання слід застосувати приписи ст.68 КК України відповідно до якої за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Так як злочини вчинено у період іспитового строку, відповідно до ст.78 КК України суд має призначити покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу, тобто приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з їх співвідношення, а саме одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
7. Підстави для задоволення цивільного позову.
Цивільний позов у справі не заявлено.
8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
8.1 Рішення щодо речових доказів, прийняти на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.78, 71,72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати покарання призначене за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.08.2021 року яким ОСОБА_4 засуджено до 1 року обмеження волі, що відповідає 6 місяцям позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

2. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

3. Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання для виконання вказаного вироку.
4. Речовий доказ вважати повернутим потерпілому.
5. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.
6. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
7. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
8. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
9. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1