Справа № 303/7382/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , від призначеного йому покарання на підставі ч.1 ст.78 КК України.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 подав до Мукачівського міськрайонного суду клопотання про звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням в зв?язку із закінченням іспитового строку (а.с. 111-114) з таких підстав.

25 квітня 2019 року вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1,4 ст.70 КК України шляхом часткового складання разом з призначеним вироком цього місцевого суду від 14.11.2018 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, із застосуванням ст.75,104, п.2.3 ч.1 ст.76 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку в 1 рік 6 місяців та з покладенням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вказаний вище іспитовий строк ОСОБА_6 закінчився 26.10.2020 та за наявною інформацією на даний час орган пробації відповідного подання до суду не подав, відносно останнього нема обвинувального вироку, який набув законної сили про вчинення нового злочину, а тому захисник просить звільнити цього підзахисного від покарання з випробуванням у зв?язку із закінченням іспитового строку.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17.12.2020 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про звільнення від відбування покарання з випробуванням з наступних підстав.

На розгляді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене 05.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000757 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. За клопотанням захисника розгляд справи відкладено на 12.01.2021.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 не виконав покладені на нього судом обов?язки, не виправдав довіру суду та не став на шлях виправлення, а під час визначеного йому судом іспитового строку вчинив новий злочин.

Виходячи з наведеного вище, місцевий суд визнав, що підстав для звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 у зв?язку із закінченням іспитового строку немає, і за таких обставин в задоволенні зазначеного вище клопотання захисника відмовив.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 17.12.2020 скасувати, постановити нову, якою задовольнити його клопотання в інтересах засудженого ОСОБА_6 та звільнити останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що положення статті 62 Конституції України фактично проігноровано судом першої інстанції. Дійсно на даний час Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області розглядає кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.295 КК України, але при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування цього кримінального провадження виявлено істотні недоліки, на які наголошено вже під час судового розгляду.

До постановлення згідно вимог Закону обвинувального вироку, яким буде доведена вина ОСОБА_6 питання про вчинення чергового злочину під час іспитового строку ставитися не може, оскільки положення Конституції України є нормами прямої дії.

Ці положення та приведені приклади рішень ЄСПЛ в тексті поданого клопотання фактично були проігноровані судом першої інстанції під час відмови в його задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти наведеної вище апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Так, відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої про те, що в провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. За клопотанням захисника розгляд справи відкладено на 12 січня 2021 року.

Таким чином, наразі зробити висновок про те, що засуджений ОСОБА_6 виконав покладені на нього судом обов`язки, виправдав довіру суду та став на шлях виправлення зробити не можна, зважаючи також на положення статті 62 Конституції України. Вказане вище клопотання захисника в інтересах засудженого має фактично розглядатися після розгляду нової кримінальної справи щодо ОСОБА_6 тим самим місцевим судом.

Апеляційний суд вважає, що місцевим судом при розгляді клопотання адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання з випробуванням в зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_6 , засудженого вироком Мукачівського міськрайонного суду від 25.04.2019 за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки один місяць позбавлення волі, від відбування якого його звільнено з іспитовим строком на один рік шість місяців, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінально-виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України, Конституції України, ретельно перевірені доводи захисника ОСОБА_7 , фактичні обставини даної справи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні наведеного вище клопотання захисника, у зв`язку з чим оскаржена захисником ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а постановлену щодо ОСОБА_6 ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020 про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: