Справа № 215/3489/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 11.10.2021 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, обвинуваченому було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 09.12.2021 р..
Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, або більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений заперечує проти клопотання прокурора, клопотання захисника підтримує, та пояснив, що він не буде переховуватися, йому потрібно працювати, так як він має неповнолітню дитину, не бажає нічого вчиняти, тривалий час, а саме 7 місяців тримається під вартою.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечує, так як воно не доводить ризики на які посилається прокурор, наявність ще якихсь проваджень не доведено, обвинувачений страждає, він дискримінується. Всі клопотання прокурора практично тотожні за змістом. Потрібно обрати нічний домашній арешт. Підтримав своє клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, зазначивши, що обвинувачений не може спілкуватися з дитиною, матір`ю, тяжкість покарання не може бути підставою для тримання під вартою. Крім цього, до вчинення кримінального правопорушення, він був побитий цими ж потерпілими. Просить змінити тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби. Обвинувачений має місце проживання на АДРЕСА_1 .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора, проти клопотання захисника заперечують.
Прокурор проти клопотання захисника заперечує, так як воно теж аналогічне попередньому, та таке ж як і апеляційні скарги, в задоволенні яких йому відмовлено.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, захисника, свою попередню ухвалу від 11.10.2021 р., вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а в клопотанні захисника відмовити, виходячи з наступного.

Слідчий суддя, в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд продовжуючи тримання під вартою ухвалою від 11.10.2021 р., посилався на те, що ОСОБА_4 , хоча й має місце роботи, малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не одружений, підозрюється (обвинувачується) у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі, у відношенні нього в Тернівському районному суду м. Кривого Рогу, перебуває кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на потерпілих і свідків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких посилається прокурор у своєму клопотанні, та суд у попередніх ухвалах стосовно запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється (обвинувачується) особа.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведене, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Згідно зі ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Тобто, оскільки обставини, вказані прокурором свідчать, що зазначені ним ризики, які виправдовують тримання під вартою не зменшилися, а обставини на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також суд при продовженні 11.10.2021 р. строку дії тримання під вартою, не змінилися, суд вважає, що інший запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, так як він хоча й має постійне місце роботи, малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 , але обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від від 3 до 7 років позбавлення волі, у відношенні нього в Тернівському районному суду м. Кривого Рогу, перебуває на розгляді кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України, тому він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на потерпілих і свідків, які судом не допитувалися, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тобто, вказані ризики, на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд, та місцевий суд при продовженні тримання під вартою, продовжують існувати.

Тому, суд вважає, враховуючи також положення ст. 178 КПК України, що обвинуваченому ОСОБА_4 , слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, задовольняючи клопотання прокурора та відмовляючи в клопотанні захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 201, 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 29.01.2022 р..

У клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на більш м`який відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Суддя: