У Х В А Л А

17 грудня 2021 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002349 від 30.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002349 від 30.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що

29.09.2021 до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в ніч з 28.09.2021 на 29.09.2021 невстановлена особа перебуваючи у виділі №90 Сухоліського лісництва здійснила незаконну порубку 4 дерев породи сосна.

Відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002349 від 30.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В подальшому 30.09.2021 року о 12 годині 10 хвилин за адресою: Білоцерківський район смт Рокитне по вул. Заводська 17 виявлено та вилучено автомобіль марки «ЗиЛ» моделі «130» державний номерний знак « НОМЕР_1 » з вмістом в кузові 8-ми стовбурів дерев, стовбур дерева № 1 довжиною 377 см, діаметром 30 см, стовбур дерева № 2 370 см, діаметром 38 см, стовбур дерева № 3 довжиною 377 см, діаметром 39 см, стовбур дерева № 4 довжиною377 см, діаметром 33 см, стовбур дерева № 5 довжиною 377 см, діаметром 30 см, стовбур дерева № 6 довжиною 390 см, діаметром 36 см, стовбур дерева № 7 довжиною380 см, діаметром 22 см, стовбур дерева № 8 довжиною 585 см, діаметром 40 см, який поміщено до майданчику тимчасового тримання відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області що за адресою: Білоцерківський район, смт Рокитне вул. Заводська 3.

Після чого 30.09.2021 року о 12 годині 50 хвилин за адресою: Білоцерківський район, смт Рокитне вул. Поповича 21 на земельній ділянці виявлено та вилучено 17 стовбурів дерев різної довжини та діаметру а саме: стовбур дерева № 0 довжиною 380 см, діаметр 30 см, стовбур дерева № 1 довжиною456 см, діаметр 31 см, стовбур дерева № 2 довжиною 380 см, діаметром 30 см, стовбур дерева № 3 довжиною391 см, діаметром 24 см, стовбур дерева № 4 довжиною 384 см, діаметром 34 см, стовбур дерева № 5 довжиною 384 см, діаметром 38 см, стовбур дерева № 6 довжиною 380 см, діаметром 35 см, стовбур дерева № 7 довжиною 390 см, діаметром 38 см, стовбур дерева № 8 довжиною 380 см, діаметром 39, стовбур дерева № 9 довжиною 347 см, діаметром 21 см, стовбур дерева № 10 довжиною 381 см, діаметром 28 см, стовбур дерева № 11 довжиною 250 см, діаметром 30 см, стовбур дерева № 12 довжиною 250 см, діаметром32 см, стовбур дерева № 13 довжиною 250 діаметром 23 см, стовбур дерева № 14 довжиною 250 см, діаметром 34 см, стовбур дерева № 15 довжиною 250 см, діаметром 32 см, стовбур дерева № 16 довжиною 250 см, діаметром32 см, стовбур дерева № 17 довжиною 250 см, діаметром 33 см, як речовий доказ, які поміщено до майданчику тимчасового тримання відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області що за адресою: Білоцерківський район, смт Рокитне вул. Заводська 3.

Так, 01.10.2021 слідчим CB Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 підготовлено клопотання про накладання арешту на тимчасово вилучене майно, а саме майно, вилучене 30.09.2021 в ході вищевказаного огляду місця події, яке того ж дня направлено до Білоцерківського міськрайонного суду для розгляду.

06.10.2021 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1 (справа № 357/11751/21, провадження 1-кс/357/2139/21) клопотання слідчого ОСОБА_6 повернуто на доопрацювання у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 171 КПК України та надано строк 72 години для усунення недоліків.

При цьому, ухвалу суду не направлено до місця дислокації слідчого ОСОБА_6 , а саме відділення поліції № 1 (смт Рокитне) Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області у зв`язку з чим, останній не знав про необхідність усунення недоліків у клопотанні. Також, зазначену ухвалу суду не надіслано слідчому службою діловодства Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, якою її отримано 18.10.2021. Про наявність ухвали суду слідчий дізнався лише 25.10.2021 під час моніторингу Єдиного реєстру судових рішень.

Після цього, слідчим негайно усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 06.10.2021, а саме до клопотання додано документи які підтверджують право власності на майно, що належить арештовувати та постанову про визнання речовим доказом майна на яке потрібно накласти арешт та 26.10.2021, тобто на протязі 24 годин, повторно направлено клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та поновлення строків усунення недоліків Білоцерківського міськрайонного суду.

22.11.2021 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_7 (справа № 357/12585/21, провадження 1-кс/357/2287/21) клопотання слідчого знову повернуто на доопрацювання в зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 171 КПК України та надано строк 72 години для усунення недоліків.

24.11.2021 після усунення недоліків слідчим CB Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у якому також ставиться питання про поновлення строків на усунення недоліків, направлено до Білоцерківського міськрайонного суду для розгляду.

01.12.2021 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду № 357/11751/21 1-кс/357/2564/21 клопотання слідчого повернуто на доопрацювання в зв`язку із його поданням без дотримання вимог передбачених ст. 171 КПК України та надано строк 72 години для усунення недоліків.

Згідно супровідного листа до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 01.12.2021 № 357/11751/21 1-кс/357/2564/21 зазначена ухвала надійшла до канцелярії Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 03.12.2021.

Проте, у зв`язку з великою віддаленістю (близько 40 кілометрів), Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, яким являється місце дислокації слідчого CB Білоцерківського РУП ОСОБА_8 , останній дізнався про необхідність усунення недоліків у клопотанні лише 10.12.2021 під час моніторингу Єдиного реєстру судових рішень.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що речі, які було виявлено та вилучено під час огляду місця події за адресою вул. Заводська 17 в смт Рокитне Білоцерківського району, автомобіль марки «ЗиЛ» моделі «130» державний номерний знак « НОМЕР_1 » з вмістом в кузові 8-ми стовбурів дерев, та під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 де на земельній ділянці виявлено та вилучено 17 стовбурів дерев різної довжини та діаметру - є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, враховуючи необхідність проведення ряду слідчих дій та проведення судових експертиз для встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, дослідивши клопотання, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ст. 171 ч.2 КПК України до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя зазначає, що в клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування, а також розпорядження майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.

Крім того, слідчий суддя встановив, що у клопотанні про арешт майна слідчий просить поновити строки для усунення недоліків в клопотанні про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя констатує, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2021 клопотання слідчого повернуто на доопрацювання в зв`язку із його поданням без дотримання вимог передбачених ст. 171 КПК України та надано строк 72 години для усунення недоліків.

Відповідно до Журналу реєстрації вихідної кореспонденції клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0002349 від 30.09.2021 та вищевказану ухвалу від 06.10.2021 було отримано Білоцерківським РУП ГУ НП в Київській області 18 жовтня 2021 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від 22.11.2021 клопотання слідчого про арешт майна повторно повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків, зазначених в ухвалі слідчого судді від 06.10.2021.

Також слідчий суддя зазначає, що відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2021, клопотання було повернуто до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, у зв`язку з не наведенням причини пропуску строку на усунення недоліків в клопотанні про накладення арешту після отримання ухвали від 06.10.2021.

В клопотанні слідчий зазначає, що зазначена ухвала від 01.12.2021 була отримана Білоцерківським РУП ГУНП в Київській області 03.12.2021, причиною пропуску строку подання клопотання є віддаленість (близько 40 кілометрів), Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, яким являється місце дислокації слідчого CB Білоцерківського РУП ОСОБА_8 , тому останній дізнався про необхідність усунення недоліків у клопотанні лише 10.12.2021 під час моніторингу Єдиного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Слідчий суддя не вважає поважними причини пропуску строку для усунення недоліків, оскільки часом отримання відповідної ухвали слідчого судді є дата надходження її на адресу Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, а своєчасна передача її виконавцю належить до внутрішніх питань організації роботи Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області. Тому, датою отримання слідчим CB Білоцерківського РУП ОСОБА_8 повернутого клопотання з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2021, слідчий суддя вважає 03.12.2021 р.

Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя констатує, що у самому клопотанні не зазначені відомості, передбачені ст. 171 ч.2 КПК України, а саме документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Слідчий суддя зазначає, що до клопотання не долучені документи на підтвердження фактів, обставин які у ньому зазначені.

За таких обставин у слідчого судді відсутні законні підстави для задоволення клопотання.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 173, 371,372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про поновлення строку на усунення недоліків в клопотанні, про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002349 від 30.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного судуОСОБА_1