Справа № 373/820/17
Номер провадження 1-кп/373/6/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника Служби у справах неповнолітніх ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника відділу ювенальної превенції ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.289 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки,

в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст. 289 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 15 грудня 2014 року вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.289 КК України, до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин.

20 вересня 2016 року близько 23 год. (точного часу не встановлено), перебуваючи поблизу будинку № 3 по вул. Альтицькій в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, упевнившись, що за ї діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 разом із встановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом пошкодження скла у водійських дверцятах автомобіля марки «Daewoo Lanos», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , проникли до середини автомобіля та здійснили крадіжку автомагнітоли марки «SONI CDX-G317EE».

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 та встановленої в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_12 заподіяна майнова шкода на суму 684 грн. 75 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21 вересня 2016 року в період часу із 02 год. по 07 год. (точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із будинком № 4 по вул. Набережній в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, помітив автомобіль марки «SKODA Fabia», зеленого кольору, тип легковий автомобіль комбі-В, номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, пересвідчившись, що його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає, не маючи права на керування автомобілем марки «SKODA Fabia», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_4 підійшов до автомобіля та, розбивши невстановленим предметом скло у передніх лівих водійських дверях, проник до салону даного автомобіля. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, пошкодив замок запалювання шляхом виривання проводів, почав їх з`єднувати, щоб завести двигун даного автомобіля, але це йому не вдалося.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами, відкотив автомобіль в напрямку вул.Набережної в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області, тим самим незаконно повторно заволодів транспортним засобом.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01 жовтня 2016 року в період часу із 00 год. по 08 год. (точного часу не встановлено), перебуваючи поряд із домогосподарством АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння транспортним засобом, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, пересвідчившись, що його ніхто не бачить та за його діями не спостерігають, не маючи права керування автомобілем марки «Богдан-2310», білого кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ФОП « ОСОБА_21 », ОСОБА_4 підійшов до автомобіля та, розбивши невстановленим предметом скло в передніх лівих водійських дверях, таємно проник до салону автомобіля. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 пошкодив замок запалювання, вирвав із нього дроти, які в подальшому з`єднав їх між собою та запустив двигун, увімкнув одну із передач механічної КПП, відпустив щеплення, при цьому натиснувши на педаль газу, почав рух автомобілем в напрямку вул. Ярмаркової в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, тим самим незаконно повторно заволодів транспортним засобом.

Відповідно до висновку експерта № 19/8-04/457 від 06 грудня 2016 року в результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_10 завдано майнову шкоду на суму 99138 грн. 00 коп.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав. Показав, що в кінці літа 2016 року у ОСОБА_22 померла мати. Поминали її у ОСОБА_23 , були ще ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . ОСОБА_26 прийшов із ним. Пагер запропонував покататися на своєму авто. Близько 24 години вони під`їхали до будинку по АДРЕСА_3 . Він і ОСОБА_27 пішли до магазину «Батура» по вулиці Альтицькій. Він купив спиртні напої. Коли повернувся, ОСОБА_28 , який відходив по потребі, вже був із магнітолою та акумулятором, поряд стояв розбитий «Ланос». Вони пішли до автомобіля ОСОБА_24 та сказали ОСОБА_24 та ОСОБА_26 , де все це взялося. Поїхали на ОСОБА_29 , вживали спиртні напої. ОСОБА_26 десь пішов, був відсутній до години. Істер похала з ОСОБА_30 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , а він чекав ОСОБА_26 , бо у нього жив. ОСОБА_26 прийшов десь через 15 хвилин і вони пішли додому. На прохання ОСОБА_26 , він набрав ОСОБА_31 і ОСОБА_26 йому розповів, що хотів вкрасти автомобіль «Шкода», але не зміг завести.

Крім того, одного разу під час прогулянки із ОСОБА_22 , який їхав на велосипеді та стукнув автомобіль «Ланос», він віддав свій паспорт таксисту. Через 6 днів ОСОБА_22 хотів віддати гроші таксисту і вони зустрілися біля магазину «Максимум». Таксист віддав його паспорт і вони пішли в сторона фабрики «Гаян». Він із ОСОБА_30 залишився біля магазину «Теремок», де перебували 1-1,5 години. Потім вони пішли до якоїсь ОСОБА_32 на вул. Фабричну. Йому зателефонувала ОСОБА_33 і він поїхав до неї та був там близько трьох-чотирьох годин. Потім йому зателефонував ОСОБА_27 і повідомив, що забере його. Дола приїхав до магазину «Любава» на автомобілі «Богдан». Він сів за кермо, бо ОСОБА_27 на той час вже був судимий. Вони поїхали із ОСОБА_22 та ОСОБА_30 до заводу «Точмаш», а потім у село Велика Каратуль. Там у автомобілі закінчився бензин, вони залишили автомобіль у селів. Він пішов пішки додому. Він зазначив, що відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_12 , оскільки перебував на іспитовому терміні і вважав, що це полегшить його ступінь вини. Раніше вину не визнавав, бо йому так казав робити адвокат. Не говорив про ОСОБА_34 , бо вона на той час була неповнолітньою. Автомобіль «Богдна» не палив.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, подія кримінальних правопорушень (злочинів) та винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) доводиться показаннями свідків, потерпілих, письмовими документами.

Зокрема, з протоколу огляду місця події від 21 вересня 2016 року вбачається, що була оглянута паркова зона навпроти перукарні «Фаворит» по вул. Набережній в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, на якій знаходиться автомобіль марки «SKODA Fabia», державний номерний знак НОМЕР_3 (т.2, а.с.15-19).

З протоколу огляду місця події від 01 жовтня 2016 року вбачається, що в кабінеті № 305 адміністративної будівлі Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, що розташований по вул. Магдебурзького права, 25-а в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області, було оглянуте взуття підозрюваного ОСОБА_4 (т.2, а.с.20-23).

З висновку експерта № 1/1723 від 03 листопада 2016 року вбачається, що два сліди взуття, розмірами 100х280 мм та 80х145 мм, могли бути залишені як низом підошов черевиків, вилучених 01 жовтня 2016 року в ході огляду місця події службового кабінету № 305 адміністративної будівлі Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, так і іншим взуттям, подібним рельєфним малюнком підошви та розмірними характеристиками елементів малюнку (т.2, а.с.25-40).

З висновку експерта № 19/8-04/456 від 18 листопада 2016 року, вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «SKODA Fabia», зеленого кольору, тип легковий автомобіль комбі-В, номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , в технічно-справному стані, станом на 21 вересня 2016 року могла становити 108380 грн. 00 коп. (т.2, а.с.42-44).

З висновку експерта № 19/8-04/457 від 06 грудня 2016 року вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки «Богдан-2310», білого кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в технічно-справному стані, станом на 01 жовтня 2016 року могла становити 99138 грн. 00 коп. (т.2, а.с.46-53).

З висновку експерта № 4/1042 від 26 травня 2017 року вбачається, що ринкова вартість на вторинному ринку (ринку товарів, що були у використанні) автомагнітоли марки ««SONI CDX-G317EE», за умови її технічної справності та придатності до використання за призначенням до використання за призначенням, станом на 21 вересня 2016 року, могла становити 684 грн. 75 коп.(т.2, а.с.80-83).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 22 березня 2017 року вбачається, що за участю свідка ОСОБА_35 проведено слідчий експеримент, під час якого останній розповів та показав як ОСОБА_36 21.09.2016 повідомив його, що викрав автомобіль Шкода, однак не може його завести, і поблизу будинку № 4 по вул. Набережній в м. Переяслав-Хмельницький близько 04 години він бачив автомобіль Шкода, а біля нього в кущах ОСОБА_37 та ще одну знайому йому особу(т.2, а.с.54-56). Це підтверджується і відеозаписом проведення слідчого експерименту, який долучено до протоколу та досліджено в судовому засіданні.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 30 березня 2017 року вбачається, що за участю свідка ОСОБА_38 проведено слідчий експеримент, під час якого остання показала та розповіла, що 21.09.2016 з автомобіля марки Мерседес, на якому вони їздили, ОСОБА_36 та ще два хлопці близько 04 годин вийшли біля будинку АДРЕСА_4 (т.2, а.с.57-60). Це підтверджується і відеозаписом проведення слідчого експерименту, який долучено до протоколу та досліджено в судовому засіданні.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 29 березня 2017 року вбачається, що за участю свідка ОСОБА_22 було проведено слідчий експеримент, під час якого останній розповів та показав як ОСОБА_36 21.09.2016 повідомив його, що викрав автомобіль Шкода, однак не може його завести, і поблизу будинку № 4 по вул. Набережній в м. Переяслав-Хмельницький близько 04 години він бачив автомобіль Шкода, а біля нього в кущах ОСОБА_37 та ще одну знайому йому особу. Також, як 01.10.2016 близько 05 години він разом із ОСОБА_30 прийшов до пр. Семінарівського в м. Переяслав-Хмельницький, де вже стояв автомобіль марки Богдан, білого кольору, за кермом якого був ОСОБА_39 . Двигун в автомобілі працював і вони поїхали до заводу ОСОБА_40 , де він залишив хлопців та пішов додому.(т.2, а.с.61-63). Це підтверджується і відеозаписом проведення слідчого експерименту, який долучено до протоколу та досліджено в судовому засіданні.

З вимоги про судимість та копії вироку суду вбачається, що ОСОБА_36 був засуджений вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2014 року за ч.2 ст.289 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на два роки (т.2, а.с.64-72).

З показів потерпілої ОСОБА_10 вбачається, що 03 жовтня 2016 року до неї зателефонував син і сказав, що викрали їх автомобіль «Богдан», який був у водія по АДРЕСА_2 . Потім автомобіль знайшли спаленим у кюветі в напрямку с. Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області.

З показів потерпілого ОСОБА_11 вбачається, що увечері під під`їздом будинку № 4 по вул. Набережній в м. Переяслав-Хмельницькому він залишив свій автомобіль марки «SKODA Fabia», державний номерний знак НОМЕР_3 . Вранці його вже не було. Автомобіль знайщли за 200-300 метрів від під`їзду. Було розбите заднє скло, переднє ліве скло, зламаний руль, з багажника викрадені речі, пошкоджений передній капот. Викрадену лодку повернули. Автомобіль він сам відремонтував. Претензій до обвинуваченого він не має.

З показів потерпілого ОСОБА_12 вбачається, що у вересні 2016 року він вийшов до свого автомобіля, який був припаркований біля під`їзду будинку № 3 по вул. Альтицькій в м. Переяслав-Хмельницькому. Автомобіль був відкочений на 20-30 метрів, розбите водійське скло, зникла магнітола, акумулятор і відеокамера. Речі йому не повернули, але матеріальних претензій до обвинуваченого він не має.

Свідок ОСОБА_41 показала суду, що у вересні 2016 року відпочивала з хлопцями у Саміра Доли. Були ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_42 , ОСОБА_26 . Потім вони поїхали на ОСОБА_29 та зупинилися біля будинку ОСОБА_22 . ОСОБА_42 , ОСОБА_27 та ОСОБА_26 кудись пішли. Потім ОСОБА_27 приніс телефон і знову пішов. Повернувся ОСОБА_27 близько 2-3 години ночі. Вони поїхали до ОСОБА_23 додому, ще годину побули там. Потім ОСОБА_24 повіз її додому. Золотоверхого і ОСОБА_31 вони висадили біля «Діброви». Вона була вдома близько 4-5 години ранку.

Свідок ОСОБА_43 показав суду, що у вересні 2016 року у ОСОБА_22 померла мати. Він позвав всіх додому до ОСОБА_44 увечері, щоб її пом`янути. Коли їздили на ОСОБА_29 , то ОСОБА_27 , ОСОБА_42 і ОСОБА_26 кудись виходили. Коли відвозив ОСОБА_45 додому, то ОСОБА_31 і ОСОБА_22 висадив на Набережній. Якийсь автомобіль там стояв. Ніби «Шкода». Біля цього автомобіля його багажник відкривали. Не знає, хто відкривав, чи ОСОБА_27 , чи ОСОБА_42 , чи ОСОБА_22 .

З показів свідка ОСОБА_22 вбачається, що коли померла його мама у вересні 2016 року він разом із ОСОБА_30 , ОСОБА_46 , ОСОБА_24 та ОСОБА_26 та ОСОБА_47 пом`янули її вдома у ОСОБА_23 . Потім каталися по городу на автомобілі ОСОБА_24 . Поки він розмовляв із ОСОБА_24 в автомобілі біля будинку № 4 по вул. Миру в Переяслав-Хмельницькому, прийшов ОСОБА_27 та ОСОБА_42 з акумулятором і магнітолою. Сказали, що взяли в авто по вул.Альтицькій. Акумулятор поклали в багажник. Потім всі поїхали на вулицю Оболонну, де проживав ОСОБА_26 . ОСОБА_27 і ОСОБА_42 пішли із акумулятором до ОСОБА_26 . Назад вони повернулися із ОСОБА_26 . Близько 01 години ночі вони під`їхали до магазину «Підсіннний», щоб купити спиртні напої, потім поїхали всі до ОСОБА_23 , де вже була ОСОБА_25 . Забрали її та поїхали кататися. Під`їхали до кафе грузинської кухні, що розташоване по вул. Набережній, ОСОБА_42 , Дола та ОСОБА_26 вийшли із автомобіля, повернулися через 30-40 хвилин з акумулятором. Казали, що автомобіль не відкривався, а більше взяти там нічого не було. Він, ОСОБА_48 та ОСОБА_27 поїхали до останнього додому, а ОСОБА_26 та ОСОБА_42 залишилися там. Потім ОСОБА_42 зателефонував ОСОБА_24 і сказав, що там щось не відчиняється. Близько 05 години ранку ОСОБА_24 відвіз його додому із ОСОБА_25 та ОСОБА_30 . На дорозі стяв автомобіль марки «Шкода». Він пішов додому, а ОСОБА_27 пішов до автомобіля. На наступний день ОСОБА_27 казав, що автомобіль відкотили та відкрили та що ОСОБА_49 та ОСОБА_26 бачили в автомобілі. Десь через місяць після смерті матері, він пішов до ОСОБА_23 , потім вони пішли разом до стадіону «Колос». Він зателефонував до ОСОБА_49 , який вийшов до мосту через річку Альта. Всі разом вони пішли до магазину «АТБ», потім пили пиво біля лікарні до 23 години. Потім пішли до знайомої ОСОБА_26 , яка проживає у гуртожитку по вул.Фабричній. ОСОБА_27 та ОСОБА_42 залишилися біля магазину «Теремок». У ОСОБА_32 вони пили пиво. Через 1,5 години прийшли ОСОБА_27 та ОСОБА_42 . До ОСОБА_49 зателефонувала дівчина, він пішов. Через 15 хвилин пішов і ОСОБА_27 . Вони позасинали. Близько 05 години 30 хвилин прийшов ОСОБА_27 . Він вийшов із ним на вулицю та побачив за 10 метрів біля гуртожитку стояв автомобіль марки «Богдан», за кермом якого був ОСОБА_42 . ОСОБА_27 повідомив, що вони взяли автомобіль, щоб покататися. Вони втрьох поїхали до ОСОБА_50 , покурили там. Потім він пішов пішки до тітки на Велику Підвальну, а хлопці залишилися. Зазначив, що покази він надає добровільно, без примусу, говорить правду, бо не хоче бути притягнутим до відповідальності за неправдиві показання.

З показів свідка ОСОБА_51 вбачається, що у 2016 році зустрічалася із ОСОБА_52 . Вона жила у Великій Каратулі, але в приїхала до мами у Переяслав-Хмельницький та зателефонувала до ОСОБА_49 . Він прийшов до неї близько 24 години, пробув декілька годин. Потім йому зателефонували і він попрохав, щоб його приїхали та забрати через 30-40 хвилин біля магазину «Любава». На білому легковому автомобілі (без кузова та будки) під`їхав ОСОБА_27 та забрав ОСОБА_49 . Вона пішла додому.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про повторний допит свідків ОСОБА_53 та ОСОБА_54 судом не задоволено, зважаючи на його обгрунтовання (лише з підстав не допиту захисником ОСОБА_9 даних свідків, оскільки він вступив в процес пізніше). Від допиту свідка ОСОБА_54 сторона захисту (захисник ОСОБА_7 ) відмовилася.

Дослідженні докази суд вважає належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатньою та взаємозв`язаною для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жодного посилання на неналежність, недопустимість чи недостовірність таких доказів учасниками кримінального провадження здійснено не було, доказів цьому не надано.

Обставини вчинення даних кримінальних правопорушень (злочинів) встановлені та підтвердженні матеріалами кримінального провадження.

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини суд розцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності за вчиненні дії, зважаючи на те, що вони не відповідають встановленим обставинам справи та спростовуються наведеними вище доказами в сукупності.

Таким чином, злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

-за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто умисні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

При цьому суд зважає на норми ч. 3 ст. 49 КК України в контексті з`ясування питання закінчення строків давності за ч. 2 ст. 185 КК України, і вважає, що станом на 01.10.2021 підстав для звільнення від кримінальної відповідальності немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання, визнано вчинено злочину неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання, визнано рецидив злочинів по відношенню до злочину за ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому суд не бере до уваги посилання прокурора в обвинувальному акті на наявність рецидиву та повторності злочинів в діяннях ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України, виходячи з наступного.

Пункт 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України.

Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2. ст. 289 КК України, при цьому будучи раніше судимим за аналогічний злочин (ч. 2 ст. 289 КК України), тому, з врахуванням вищезазначеного, підстав вважати наявним рецидиву та повторності як обставин, що обтяжують покарання, немає.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, сім`ї не має, будь-якого майна не має, суд приходить до висновку призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних частин статті 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України без конфіскації майна.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточне покарання призначає у виді позбавлення волі.

Крім того, при визначенні міри покарання суд враховує правові позиції Верховного Суду України, викладені в Постанові Пленуму ВС України № 7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, відповідно до яких частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Окрім того, судом встановлено, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

В силу ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Дані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив після постановлення вироку 15 грудня 2014 року в період дії іспитового строку.

Таким чином, при визначенні остаточного покарання ОСОБА_4 суд обирає принцип часткового приєднання до нового покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Потерпілою ОСОБА_10 був поданий цивільний позов (т.1, а.с.63-74) про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 74969 грн 44 коп. Посилається на те, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 фактична вартість ремонту належного їй автомобіля марки «Богдан-2310», білого кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , становить 56969 грн 44 коп. Крім того, в зв`язку із необхідністю подальшого здійснення підприємницької діяльності вона була змушена орендувати автомобіль, вартість оренди якого на три місяці становить 18000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 цієї статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, в межах заявлених позовних вимог, оцінивши додані до цивільного позову докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Розмір витрат на оренду транспортного засобу потерпіла підтверджує лише наданими договорами оренди транспортного засобу. Разом з тим, у відповідності до п. 2.1. даних договорів, орендар вступає у строкове платне користування об`єктом з дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі об`єкта. Будь-яких актів приймання-передачі суду не надано. Як не надано і доказів фактичної сплати цивільним позивачем 18000 гривень за оренду транспортного засобу.

Розмір фактичної вартості ремонту автомобіля підтверджується наявним у справі та дослідженим висновком автотоварознавчої експертизи і становить 56969 грн. 44 коп.

Таким чином, цивільний позов ОСОБА_10 підлягає частковому задоволенню на суму 56969 грн. 44 коп.

В період з 03 березня 2017 року по 29 вересня 2017 року ОСОБА_4 утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Управління ДПС України.

Такий строк у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. станом на день обрання такого запобіжного заходу 03.03.2017) враховується у строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки суд дійшов висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, до такого покарання слід зарахувати вже як відбуте 422 днів (211 днів (з 03.03.2017 по 29.09.2017) х 2).

Клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не подавалося.

Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання призначити у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2014 року, і за сукупністю вироків призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 місяців без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання на виконання даного вироку, зарахувавши в строк відбування покарання 422 дні (1 рік 1 місяць 27 днів).

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 56969 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 44 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 5545 (п`ять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 34 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

автомобіль марки «SKODA Fabia», номерний знак НОМЕР_3 , переданий потерпілому ОСОБА_11 , - залишити ОСОБА_11 ;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_55 повернути ОСОБА_56 ;

-паспорт серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_57 повернути ОСОБА_58 ;

-технічний паспорт серії НОМЕР_7 ; страховий поліс № АЕ/9215023 на автомобіль марки «Богдан 231010», 2010 року випуску,- повернути власнику автомобіля марки «Богдан 231010», 2010 року випуску, ФОП « ОСОБА_21 »;

взуття фіолетового кольору, з шнурками коричневого кольору, резиновою підошвою сірого кольору, із написом «BRAXTON»- повернути власнику.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1