15.09.2021 Справа № 756/5494/20
Справа № 1-кп/640/21
В И Р О К
іменем України
15 вересня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка Кодимського району, Одеської області, громадянина України, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 24.02.2021 за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в:
02.04.2020 о 17 год. ОСОБА_7 перебував за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 25, де побачив раніше невідомого ОСОБА_8 . У цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та конфлікту між ними, у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку. Ігноруючи правила поведінки у суспільстві, з мотивів явної неповаги та зневажливого ставлення до громадського порядку і існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, ОСОБА_7 висловився на адресу ОСОБА_8 грубою нецензурною лайкою, принизивши при цьому честь і гідність останнього.
Після чого, продовжуючи хуліганські дії і не бажаючи їх припиняти, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_7 дістав самозарядний сигнально-шумовий пістолет «ПСШ 790», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм PA Knall та здійснив із нього постріл. Після чого вдарив ним ОСОБА_8 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та показав, що 02.04.2020 о 17 год. він перебував за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 25, у власному автомобілі марки «Фіат» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 . У цей час під його автомобіль забігла собака ОСОБА_8 , яку він не побачив та почав рух автомобіля. ОСОБА_8 почав кричати та бити по автомобілю рукою.
Після чого ОСОБА_7 вийшов з машини щоб зробити зауваження, а ОСОБА_8 намагався вчинити бійку, тому ОСОБА_7 дістав сигнально-шумовий пістолет та здійснив постріл у повітря. ОСОБА_7 не виключає, що міг нанести удар потерпілому по обличчю рукою, у якій знаходився пістолет, у вчиненому кається.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що він 02.04.2020 о 17 год. проходив зі своєю дружиною та собакою по парковці, що за адресою: АДРЕСА_3 . У цей час автомобіль ОСОБА_7 почав рух на них, тому ОСОБА_8 почав кричати та бити кулаком по капоту автомобіля. ОСОБА_7 вийшов із машини та розпочав висловлюватись грубою нецензурною лайкою. Коли ОСОБА_9 почав наближатись до ОСОБА_7 то останній дістав пістолет і здійснив із нього більше двох пострілів. ОСОБА_8 , щоб захистити дружину, наблизився до ОСОБА_7 та притиснув його до автомобіля. Бійки не було, була лише боротьба.
Звідки у нього ( ОСОБА_8 ) тілесні ушкодження він пояснити не може, оскільки вони можуть бути, або від пострілів, або від боротьби з ОСОБА_7 під час суперечки. Тілесні ушкодження ОСОБА_8 побачив лише коли ОСОБА_7 поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 22.04.2020 року №042/1-445-2020 у ОСОБА_8 мало місце тілесне ушкодження у вигляді забійної рани правої щічної ділянки. Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитись 02.04.2020, не було небезпечним для життя та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (а.с. 62-64 т. 2).

Відповідно до висновку балістичної експертизи від 28.04.2020 № 8-2/437, наданий на дослідження пістолет до вогнепальної зброї не відноситься, є самозарядним сигнально-шумовим пістолетом «ПСШ 790» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм PA Knall. Даний пістолет виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби. 1 наданий на дослідження патрон до боєприпасів не відноситься, є пістолетним шумовим (холостим) патроном калібру 9 мм P.A.K.
Надані на дослідження 2 гільзи до боєприпасів до вогнепальної зброї не належать, є частинами стріляними гільзами холостих пістолетних патронів «OZK 9 mm P.A.» калібру 9 мм P.A.K. Надані на дослідження 2 гільзи та 1 патрон виготовлені промисловим способом. Надані на дослідження 2 гільзи стріляні з самозарядного пістолету калібру 9 мм Р.А. Надані на дослідження 2 гільзи, були стріляні з пістолету «ПСШ 790» № НОМЕР_1 наданого на дослідження. (а.с. 50-61).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками докази, дійшов висновку, що вони, у відповідності до вимог ст. 85 КПК України, є належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Так, аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_10 , які він надав у судовому засіданні, суд вважає їх послідовними та такими, що відповідають дійсності, а так само відповідають сукупності зібраних доказів, досліджених в судовому засіданні.
Тому суд дійшов висновку, що показання потерпілого ОСОБА_10 у сукупності з іншими доказами можна покласти в основу обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України, як такі, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Разом з тим, суд не може погодитись з такою кваліфікацією.

Так, згідно пунктів 9, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику в справах про хуліганство», вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян; спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.
Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового призначення, спеціальних засобів (гумового кийка, газових пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії), пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів, ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК України не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Отже, Закон пов`язує кваліфікацію дій за ч. 4 ст. 296 КК України за ознакою застосування заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмету лише з фактом заподіяння вражаючою дією цього предмету тілесних ушкоджень, а також створення за його допомогою реальної загрози для життя чи здоров`я громадян.

Як установлено у судовому засіданні, ОСОБА_7 показав, що не знає якими його діями були спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 та зазначає, що вони могли утворитись від боротьби між ними.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні також не зміг вказати від яких дій обвинуваченого у нього утворились тілесні ушкодження.
Згідно судово - медичної експертизи, тілесні ушкодження ОСОБА_10 спричинені тупим предметом. Висновок експерта не містить будь - яких даних, що тілесні ушкодження утворилися внаслідок пострілу. Згідно висновку балістичної експертизи самозарядний сигнально-шумовий пістолет «ПСШ 790» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм PA Knall був споряджений холостими патронами.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором не доведено, факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому саме внаслідок пострілу з сигнально-шумового пістолету, як і не доведено створення за допомогою вказаного пістолету реальної загрози для життя чи здоров`я потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_7 доведена саме у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та відповідно, перекваліфіковує дії останнього.

ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який має на утриманні малолітню дитину та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням набрання чинності Закону № 767-VII від 23.02.2014, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 5 КК України, вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в редакції, що діяла до набрання чинності вищевказаним Законом.

Також, суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року № 760/26543/17: якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про? відповідальність особи за?сукупністю?вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку,? і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.
У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

За встановлених обставин, вирок Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 24.02.2021 необхідно виконувати самостійно.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (8500 гривень).

Вирок Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 24.02.2021 виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати понесені в ході досудового розслідування, а саме за проведення балістичної експертизи у розмірі 2 615 грн. 20 коп. на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 «Інші надходження» (МФО 899998).

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати понесені в ході досудового розслідування, а саме за проведення судово-медичної експертизи у розмірі 651 грн. 80 коп. на рахунки Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи 03141, України, м. Київ Код вул. Докучаєвська, 4 Держказначейська служба України, м. Київ в УДКСУ у Солом`янському р-ні м. Києва р/рах НОМЕР_3 .

Речові докази, а саме: самозарядний сигнально-шумовий пістолет «ПСШ 790» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм PA Knall звернути в дохід держави; 2 гільзи та 1 патрон знищити; автомобіль марки «Фіат» білого кольору з держаним номерним знаком НОМЕР_2 - залишити за належністю власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1