Ухвала

19 листопада 2021 року
м. Київ

справа № 333/6377/19
провадження № 51-5092 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2021 року щодо нього.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Запоріжжя,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі частини 4 статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2020 року, більш суворим призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_5 , касаційної скарги щодо якого не подано.
2. Органом досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачувались у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 186 КК.
Так, 22 вересня 2019 року о 14:40 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_1 підійшли до потерпілого ОСОБА_6 та відкрито заволоділи його майном на суму 858,36 грн, яке знаходилося біля потерпілого на землі у господарчій сумці, після чого зникли з місця скоєння злочину, спричинивши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_4 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
4. На обґрунтування своєї позиції він зазначає, що докази, які були досліджені судом та на які суд посилався, а саме: протокол огляду місця події, висновки експертиз та речові докази не доводять причетності ОСОБА_4 до вказаного правопорушення, що є грубим порушенням статей 9, 94 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

5. Крім того, обвинувальний акт, на підставі якого ОСОБА_4 визнано винним у кримінальному провадженні № 0003210, складений 27 листопада 2020 року не містить обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, чим порушено його право на захист.
6. Також, на думку сторони захисту, мало місце порушення таємниці нарадчої кімнати, оскільки суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя, перебуваючи в нарадчій кімнаті з 14:00 20 травня 2021 року для постановлення вироку, о 15:30 у цей же день здійснювала розгляд іншої справи та провадження, постановивши ухвалу по справі № 333/3123/21.
7. Суд апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги сторони захисту зазначених порушень КПК не виправив. Ухвала цього суду не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 09 вересня 2021 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3