Справа №519/1136/21
Провадження №1-кп/523/1696/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород- Дністровський Одеської області, українця, громадянина України, до затримання працював на посаді сторожа Южненської міської Ради МПК «Дружба», з вищою освітою, офіційно не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого в останнє: 10.10.2013 року за статтями ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.301,70 КК України до 11 років позбавлення волі, у вчиненні злочинів, передбачених ч.6 ст.152, ч.6 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні щодо неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , злочинів передбачених ч.6 ст.152, ч.2 ст.156 КК України, щодо неповнолітніх ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , злочинів передбачених ч.2 ст.156 КК України, щодо неповнолітніх ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , злочинів передбачених ч.6 ст.153, ч.2 ст.156 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого послався на тяжкість вмінених діянь, обставини їх вчинення, а також наявними ризиками продовження злочинної діяльності, переховування від суду, можливістю впливу на свідків та потерпілих, та перешкоджання судовому розгляду іншим чином.
Обвинувачений заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який.
З`ясувавши думки прокурора в підтримку внесеного клопотання, представника потерпілого який також підтримав клопотання прокурора заперечення сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст.20-5 Прикінцевих та перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Наразі строк тримання під вартою спливає 09.11.2021 року, а головуючий суддя ОСОБА_19 перебуває у нарадчій кімнаті, тому клопотання прокурора вирішується членом колегії суддів ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 цього Кодексу.
Суд вважає, наявним наразі ризик переховування від суду, адже ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні злочинів, що відносяться до категорії особливо тяжких за які передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, що засвідчується обвинувальним актом в якому зазначені докази на підтвердження обгрунтованості обвинувачення висунутого ОСОБА_5 , та було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на стадії досудового розслідування. Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Суд вважає наявним ризик можливого незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, оскільки злочини які інкримінуються ОСОБА_5 вчинені із застосуванням насилля. Після відкриття усіх зібраних доказів, анкетних даних наявних свідків, потерпілих, (їх місця проживання) існує висока вірогідність спроби обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений може вплинути на свідків, потерпілих, які ще судом не допитані.
Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже за версією слідства вчинив злочини маючи судимість за аналогічні злочини проти статевої свободи та недоторканості особи.
З приводу ризика перешкоджання кримінальному провадженню суд вважає, що прокурором не надано доказів цього ризику , тому суд його до уваги не приймає.
Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Разом з тим обвинувачений є громадянином України, зареєстрований та має місце проживання у м. Южне, та м.Чорноморську, має реєстрацію у м. Одесі, мешкає у цивільному шлюбі, що свідчить про наявність у нього певних соціальних зв`язків. Проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів та дані про його особу, вказують на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, де вказано, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, у випадку підозри (обвинувачення) у злочині який вчинено із застосуванням насилля. Так як інкриміновані ОСОБА_5 злочини вчинені із застосуванням насилля, суд не визначає розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
Щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на підставі того, що обвинувачений хворіє, то з цього приводу суд зазначає, що заходи допомоги хворим які тримаються у СІЗО, зокрема передбачені наказом МОЗУ і МЮУ від 10.02.2012 № 239/5/104 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», тому у випадку необхідності медичної допомоги обвинувачений має право звернутися до медичної частини УВП.
Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який слід відмовити.
Керуючись ст.ст.176-178,183,193, 314-316, 369-372 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.6 ст.152, ч.6 ст.153, ч.2 ст.156 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 07 січня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну запобіжного заходу- відмовити.
Строк дії ухвали до 07.01.2022 року включно.
Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», для виконання.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Головуючий суддя : ОСОБА_1