Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1822/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі у режимі відеоконференції з Радомишльським районним судом Житомирської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 13.04.2021 у кримінальному провадженні №0000325 за ч. 3 ст. 187 КК України щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Візня Малинського району Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.10.2015 за ст. ст. 289 ч. 1, 75, 76 КК України на 3 роки обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 04.07.2016 за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 1, 70 ч. 1, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі; 13.09.2016 за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого з місця позбавлення волі 20.06.2020 по відбуттю строку покарання, -
в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією всього майна.

Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з моменту затримання 17.08.2020.

Запобіжний захід залишено без змін у виді тримання під вартою.

Вирішено стягнути з ОСОБА_9 користь держави 1307 гривень 06 копійок за проведення судової експертизи.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, близько 1 год 17 серпня 2020 року по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив напад з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої (розбій) з проникненням у житло. Зокрема, з метою розбою незаконно проник до житла ОСОБА_11 та з метою подолання опору потерпілої, яка лежала на ліжку, вимагаючи передати всі наявні у ОСОБА_11 грошові кошти, застосував до неї фізичне насильство шляхом нанесення численних ударів руками по голові, кінцівкам та тулубу, заподіявши легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я, що були небезпечними для життя та здоров`я потерпілої у момент заподіяння, у вигляді струсу головного мозку, скальпованих ран правої гомілки, синця лівої вушної раковини. В подальшому потерпіла, побоюючись за своє життя, з метою припинення фізичного насильства щодо неї, дістала свої грошові накопичення в сумі 7500 грн., які тримала постійно при собі, та кинула на підлогу. Користуючись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_8 заволодів її грошовими коштами на вказану суму та пішов з місця вчинення злочину до місця свого проживання.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_9 в суді. Вважає, що стороною захисту не було доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України вчинив ОСОБА_9 , оскільки в суді не були спростовані його покази.

У письмових запереченнях прокурор Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_12 твердить про необґрунтованість апеляційної скарги та просить вирок залишити без змін.
Потерпіла ОСОБА_11 та її представник ОСОБА_13 були належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду та не з`явилися в судове засідання (а. с. 113, 114 т. 2).
Згідно довідки Мірчанського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області від 08.11.2021, потерпіла ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 117 т. 2).
Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні нападу на престарілу ОСОБА_11 , з метою заволодіння майном потерпілої, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, поєднаного із проникненням у житло за вказаних у вироку обставин є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю допустимих та достовірних доказів, досліджених судом першої інстанції під час судового розгляду.
Судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону було повно досліджено всі докази у даному кримінальному провадженні та дано їм належну обґрунтовану оцінку у вироку, з якою погоджується колегія суддів.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав, що він офіційно не працював, одержував лише кошти за виконану ним роботу від товариша ОСОБА_14 . Стверджував, що близько 22 год 20 хв в серпні 2020 року, точної дати він не пам`ятає, коли на вулиці було вже темно, він повертався до дому по вулиці Північній в с. Меделівка. Побачивши, що калітка на подвір`ї та двері в хаті потерпілої ОСОБА_11 відкриті, він пройшов до будинку, щоб перевірити, що сталось. На подвір`ї, яке не освітлювалося, побачив замок із вирваною скобою. Коли зайшов в будинок, почув крики бабусі. Щоб його ні в чому не звинуватили одразу вийшов з будинку, взяв з землі замок та поставив його зі скобою на місце. Ця обставина, на його думку, пояснює наявність відбитків його пальців на замку. В будинку потерпілої нічого не брав, потерпілу не бачив і не бив. В той день вживав тільки пиво. Гроші, які були у нього вилучені під час затримання, йому вночі 17.08.2020 привіз таксист на прізвисько « ОСОБА_15 », який частково повернув йому борг в сумі 7920 грн., який був позичений ще у 2016 році. Відмовився назвати прізвище таксиста « ОСОБА_16 ». Не зміг пояснити яким чином він з дороги побачив відчинені двері та заперечував факт проникнення ним до будинку потерпілої.
Разом з тим, згідно показань ОСОБА_9 під час слідчого експерименту на досудовому розслідуванні, на місці події обвинувачений у присутності захисника вільно давав детальні показання про обставини викрадення ним коштів з будинку потерпілої ОСОБА_11 . Зокрема, показував як заходив до подвір`я ОСОБА_11 , яким чином зривав навісний замок, в які кімнати заходив та де віднайшов кошти в сумі 3200 грн, які забрав собі. Під час проведення слідчого експерименту добре орієнтувався у розміщенні кімнат та підсобних приміщень у домоволодінні потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_11 показала, що в один із днів серпня в нічний час до неї в будинок проник невідомий чоловік і пройшовши до ліжка, на якому вона відпочивала, почав обома руками наносити удари по її голові, тулубу і рукам. При цьому вимагав віддати йому гроші. Побоюючись за своє життя, кинула на підлогу гроші, які зберігала при собі в сумі 7500 грн. купюрами по 100 та 200 грн. Після чого невідомий чоловік припинив наносити удари, підняв гроші, підсвічуючи ліхтариком, почав їх рахувати, а потім пішов з будинку. Після цього вона закрила будинок з середини і до ранку чекала поки не прийшла невістка ОСОБА_17 якій розповіла про подію.
Висновком судово-медичної експертизи №199 від 02.10.2020 встановлено, що у потерпілої ОСОБА_11 були виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді струсу головного мозку, скальпованих ран правої гомілки, синця лівої вушної раковини, які могли виникнути за вказаних потерпілою обставин (а. с. 222 т. 1).
Свідок ОСОБА_17 показала, що вона доглядала за своєю свекрухою ОСОБА_11 і приходила до неї кожного дня на протязі останніх 7 років щоб погодувати. На ніч замикала ОСОБА_11 саму в будинку із зовні на навісний замок. ОСОБА_11 отримувала пенсію близько 2200 грн. і мала заощадження. В серпні 2020 року (точної дати не пам`ятає) вранці прийшла до домоволодіння ОСОБА_11 та побачила на землі біля веранди будинку зірваний навісний замок. Будинок був закритий із середини. Після того, як ОСОБА_11 впустила її в середину будинку, потерпіла пояснила, що хтось чужий уночі прийшов і побив її, вимагав гроші та забрав гроші в сумі 8-9 тисяч гривень. Бачила синці і подряпини на обличчі, руках і ногах потерпілої. Хто це зробив потерпілій не було відомо. Після цього свідок ОСОБА_18 по телефону викликала поліцію та повідомила про кримінальне правопорушення. Бачила в цей день затриманого працівниками поліції ОСОБА_9 , який зізнався у вчиненому нападі та у якого була вилучена частина викрадених у ОСОБА_11 коштів.
Представник потерпілої ОСОБА_19 підтвердив покази ОСОБА_17 та пояснив, що потерпіла є особою похилого віку, і на даний час май же нічого не бачить та не ходить. Про події дізнався від своєї дружини ОСОБА_17 .
Свідок ОСОБА_20 (продавець магазину) показала, що обвинувачений протягом декількох тижнів до події нападу на ОСОБА_11 декілька раз у магазині в с. Меделівка купував цигарки та продукти харчування зазвичай на невеликі суми в межах 100 грн. Зранку 17.08.2020 ОСОБА_21 прийшов до магазину на купив продуктів на значну суму близько 600 грн., чим викликав у неї подив. В подальшому працівники поліції в її присутності під відеозапис вилучили у ОСОБА_9 продукти харчування, які він придбав у магазині та грошові кошти в сумі близько 2800 грн. купюрами по 100 та 200 грн. Пояснити походження грошових коштів обвинувачений не зміг, повідомив, що вчора вживав спиртні напої, а коли прокинувся, події які відбувались вночі не пам`ятає. При собі побачив гроші та пішов до магазину щоб похмелитись.
Згідно протоколу затримання, о 13 годині 30 хвилин 17.08.2020 ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України як підозрюваний, не заявляв будь-яких заяв та зауважень з приводу свого затримання. Під час затримання у нього в присутності захисника було вилучено мобільний телефон, в якому була встановлена СІМ-карта мобільного оператора «Lifecell» на номер НОМЕР_1 (а.с. 150-151 т. 1).
Відповідно до протоколу огляду від 17.08.2020, у підозрюваного ОСОБА_9 у присутності понятих було вилучено грошові кошти в сумі 2836 грн. купюрами по 100 та 200 грн. На запитання слідчого про походження вказаних коштів ОСОБА_9 пояснив, що це його гроші, але звідки вони взялись він не пам`ятає, бо був сильно п`яний. Коли він прокинувся зранку, ці гроші були у нього в кишені. На передодні вночі відпочивав у барі і що трапилось по дорозі не пам`ятає (а.с. 235-238 т. 1).
Згідно протоколу огляду місця події від 17.08.2020, у будинку потерпілої ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , на підлозі за ліжком, на якому спала потерпіла, зі сторони голови, було виявлено та вилучено тримач для СІМ-карти мобільного оператора «Lifecell» на номер НОМЕР_1 (а.с. 193-202 т. 1).
Вказаний тримач СІМ-карти мобільного оператора «Lifecell» на номер НОМЕР_1 та СІМ-карта мобільного оператора «Lifecell» на номер НОМЕР_1 постановою слідчого від 18.08.2020 були визнані речовими доказами (а. с. 163, 164 т. 1).
За даними отриманої органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді інформації про з`єднання мобільних терміналів з абонентським номером ОСОБА_8 , НОМЕР_2 , вказаний абонент мобільного зв`язку на момент скоєння злочину знаходився у с. Меделівка Радомишльського району в зоні дії базової станції, яка знаходиться поруч вказаного села та зв`язувався з іншими абонентами мобільного зв`язку, зокрема 16.08.2020: о 19:00:26 з абонентським номером НОМЕР_3 , значиться у телефонній книжці ОСОБА_8 , як « ОСОБА_22 »; о 20:31:49 з абонентським номером НОМЕР_4 , належить ОСОБА_23 , о 23:37:12 з абонентським номером НОМЕР_5 , значиться у телефонній книжці підозрюваного як « ОСОБА_24 ». Також, 17.08.2020: о 09:48:55 та о 10:25:03 з абонентським номером НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_23 .
Згідно висновку експерта-імунолога № 789 від 02.10.2020, у наданих на експертне дослідження зразках із спортивних штанів, вилучених у ОСОБА_9 , було виявлено кров людини, але конкретно встановити походження даних антигенів не виявилося можливим (а. с. 219-221 т. 1).

За даними висновку судово-психіатричної експертизи № 289-2020 від 20.10.2020, ОСОБА_9 на даний час та на момент вчинення інкримінуємого йому злочину міг усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними. По своєму психічному стану не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Під час проведення експертизи ОСОБА_9 проявив схильність до брехливості з метою применшити свою вину. Намагався применшити факт свого вживання алкогольних напоїв, показати себе з кращого боку та акцентував увагу на перенесених захворюваннях, хоча ні одне захворювання медичною документацією не було підтверджене (а.с. 213-215 т. 1).
З огляду на сукупність вказаних доказів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про недостовірність показань ОСОБА_9 про те, що він не проникав до будинку потерпілої та не вчиняв розбою, а вилучені у нього кошти він одержав близько 24 год. від таксиста на прізвище « ОСОБА_15 », який сам зателефонував та запропонував повернути борг після приходу ОСОБА_9 додому від домоволодіння ОСОБА_11 та спілкування з абонентом на прізвище « ОСОБА_24 ».
З урахуванням зазначених у вироку показань свідка ОСОБА_23 суд першої інстанції обґрунтовано відкинув як недостовірну версію сторони захисту про те, що грошові кошти, що були вилучені у ОСОБА_9 , є його особистими заощадженнями, які він назбирав із заробітної плати виплаченої ОСОБА_23 .
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України, та призначив ОСОБА_9 покарання з дотриманням вимог ст. 65 КК України, яке є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для скасування чи зміни вироку апеляційний суд не вбачає.

Тому доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 13.04.2021 у кримінальному провадженні №0000325 за ч. 3 ст. 187 КК України щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з цієї дати.

Судді: