Справа № 286/3395/20
У Х В А Л А

26.01.2022 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

провівши в залі судових засідань Овруцького районного суду судове засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 07.11.2020 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зазначає, що дане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, слідує, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За даним кримінальним провадженням відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , необхідно вирішити питання про продовження строку тримання під вартою до двох місяців, оскільки судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не закінчений, а термін перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , закінчується 31.01.2022 року.

Так, відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового розгляду має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник стосовно продовження строку тримання під вартою заперечують, захисник просить змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що прокурор та слідчий зобов`язані крім іншого довести обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може бути вчинена особою з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_4 , переховуватися від суду, суд враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує обвинуваченому.

Також, взято до уваги те, що обвинувачений є раніше судимою особою. Наведене свідчить про високий ступінь ризику переховування обвинуваченого від суду.

Сукупність викладеного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , приводить суд до переконання про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, суд вважає, що існують раніше заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З метою виконання процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, як то впливу на свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень, тощо, суд вважає, що строк тримання ОСОБА_4 , під вартою слід продовжити на шістдесят днів до 27.03.2022 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України - у вигляді тримання під вартою в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» м. Житомир, пароспект Незалежності, 172 на 60 днів до 27.03.2022 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Овруцький райсуд протягом 5 днів з моменту винесення ухвали.

Суддя ОСОБА_1