Справа № 645/7020/19
Провадження № 1-в/645/29/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові подання начальника Немишлянского районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від призначеного покарання по закінченню іспитового строку, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.10.2020 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд суду надійшло подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про прийняття рішення щодо звільнення від призначеного покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням 26.10.2021 року іспитового строку.

У поданні зазначено, що У поданні зазначено, що 20.01.2021 року до органу пробації надійшов на виконання вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 року. 04.02.2021 року засудженому було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки. Однак, після постановки на облік, засуджений не з`являвся на реєстрацію та за викликами до уповноваженого органу з питань пробації, причини неявки не повідомляв. 19.03.2021 року відносно ОСОБА_3 розпочато першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого місцезнаходження якого не відоме. Немишлянським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області кілька разів були направлені подання про передачу матеріалів для здійснення подальших розшукових заходів. Станом на 26.10.2021 року ОСОБА_3 оголошений у розшук за ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, його місцезнаходження не відоме. Під час іспитового строку ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягувався, інформація щодо притягнення до кримінальної відповідальності на час зверненням з поданням також відсутня. Оскільки іспитовий строк засудженого закінчився 26.10.2021 року, орган пробації просить вирішити питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 року покарання.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду судового засідання, причини неявки суду не відомі.

Прокурор у судове засідання не з`явилась, через канцелярію подала суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечувала проти подання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання по закінченню іспитового строку, просила відмовити у його задоволенні та проводити судове засідання без фіксації технічних засобів.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився. 01.02.2022 року від старшого інспектора Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області через канцелярію суду надійшла заява у якій зазначено, що подання підтримує у повному обсязі та просить проводити судове засідання без участі представника органу пробації (вх. № 2111).

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України Кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України є визначення принципів виконання кримінальних покарань, правового статусу засуджених, гарантій захисту їхніх прав, законних інтересів та обов`язків; порядку застосування до них заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; системи органів і установ виконання покарань, їх функцій та порядку діяльності; нагляду і контролю за виконанням кримінальних покарань, участі громадськості в цьому процесі; а також регламентація порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань; звільнення від відбування покарання, допомоги особам, звільненим від покарання, контролю і нагляду за ними.

Відповідно статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений , який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в кримінально-виконавчій інспекції.

За правилами ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно п. 9 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 26.10.2020 року засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, згідно зі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.
20.01.2021 року вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.10.2020 року прийнятий до виконання Немишлянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Відповідно інформації з Управління аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області відносно ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.01.2021 року, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 направлено до суду19.05.2021 року. Окрім того, відносно ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 19.03.2020 року, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 направлено до суду 30.06.2021 року.
Відповідно п.п. 8-9 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, або про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10. 2003 р. № 7 зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК), суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Отже, розглядаючи відповідне подання, суд відповідно до даного принципу має його вирішити у відповідності до вимог закону.

Так, за правилами ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання полягає у відповідному випробуванні засудженої особи протягом чітко визначеного періоду шляхом покладення на неї певних обов`язків та застосування до неї відповідних пробаційних процедур. Метою такого випробовування є перевірка того чи може особа не відбувати вже визначене їй вироком суду покарання.

Зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст.78 КК України випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 в період іспитового строку вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 190 КК, ч. 1 ст. 309 КК України.

На даний час суду не надано належних доказів, а також матеріали справи не містять відомостей, стосовно прийнятого рішення відносно ОСОБА_3 .

Таким чином, така обставина звільнення від покарання, як невчинення засудженим нового злочину, засудженим не дотримана.

Суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення подання начальника Немишлянского районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням 26.10.2021 року іспитового строку.

Керуючись ст. ст. 76, 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання начальника Немишлянского районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від призначеного покарання по закінченню іспитового строку, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 07.02.2022 року.

Суддя