УХВАЛА
14 лютого 2022 року

м. Київ
справа № 522/2687/19
провадження № 51-2982 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 січня 2022 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
За ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року задоволено скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 про визначення територіальної підсудності у кримінальному провадженні № 0004626 від 02 червня 2014 року.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 11 жовтня 2019 року апеляційну скаргу прокурора задовольнив, вказану ухвалу слідчого судді скасував. Постановив нову ухвалу, якою відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 від 11 грудня 2018 року про визначення місця вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0004626 від 02 червня 2014 року.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися із заявою про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами.
Одеським апеляційним судом ухвалою від 19 січня 2022 року відмолено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , в якій вони, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 січня 2022 року. Вказують, що апеляційний суд не врахував правових позицій, викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17) та від 24 травня 2021 року (справа № 640/5023/19). Вважають, що ухвала апеляційного суду суперечить положенням Конституції України, вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) та постановлена незаконним складом.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень, інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Так, суддя апеляційного суду при вирішенні питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленим обставинами рішення апеляційного суду, встановив, що ухвала Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року, за своїм змістом, не є тим остаточним судовим рішенням, яке може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд апеляційної інстанції посилався на те, що перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.
З такою позицією погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам цієї статті і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження. Норми процесуального закону надають судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами є: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Процедура перегляду за нововиявленими обставинами має застосовуватися до тих судових рішень, якими завершено кримінальне провадження по суті та які, власне, й породжують певні кримінально-правові наслідки або констатують відсутність підстав для настання таких наслідків (вирок, ухвала про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції щодо таких рішень).
Перегляд за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
На відміну від права на апеляційне оскарження, жодна норма чинного кримінального процесуального законодавства не містить указівки на можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів. Так, у главі 34 КПК України йдеться лише про суд, тоді як слідчий суддя взагалі не згадується.
Приписи ч. 1 ст. 459 КПК України передбачають перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції. Перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.
Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17).
Отже, доводи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у відкритті провадження за їх заявою про перегляд за нововиявленими обставинами є безпідставними.
Також є необґрунтованими доводи засудженого про те, що оскаржене судове рішеннявнаслідок допущених порушень вимог ч. 11 ст. 35 КПК України ухвалено незаконним складом суду.
Так, за змістом підпункту 5 п. 7 § 1 розділу 4 Закону Українивід 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII) у КПК України статтю 35 викладено у відповідній редакцій. Зокрема, згідно з положеннями ч. 11 ст. 35 КПК України у редакції Закону № 2147-VIII розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною третьою цієї статті.

Згідно з п. 2 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII підпункт 5 п. 7 § 1 цього розділу вводиться в дію з дня початку функціонування підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечують автоматизований розподіл справ, добір осіб для запрошення до участі у здійсненні правосуддя як присяжних, можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, функціонування офіційних електронних адрес та процедури реєстрації, автентифікації та доступу осіб до функціонуючих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (електронний кабінет).
Створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюються поетапно.
Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Таке оголошення має містити інформацію про підпункти, пункти цього розділу, які вводяться в дію у зв`язку з початком функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України.
Разом з тим, відповідно до оголошення Вищої ради правосуддя від 04 вересня 2021 року, зокрема, підпункт 5 пункту 7 § 1 розділу 4 Закону з початком функціонування підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистеми відеоконференцзв`язку введено в дію в частині щодо можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, функціонування офіційних електронних адрес та процедури реєстрації, автентифікації та доступу осіб до функціонуючих підсистем (модулів) ЄСІТС (електронний кабінет).
Натомість відомості про початок функціонування модуля автоматизованого розподілу відсутні.
Тому, на думку колегії суддів, на час ухвалення апеляційним судом оскарженого судового рішення положення ст. 35 КПК України у редакції Закону № 2147-VIII щодо проведення автоматизованого розподілу судових справ застосуванню не підлягали.
Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судового рішення, у касаційній скарзі не наведено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наданих до неї судових рішень та інших документів, не вбачається підстав для її задоволення, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 січня 2022 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд ухвали Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3