08 грудня 2021 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
власника майна: ОСОБА_4 ,
08 грудня 2021 року дізнавач СД Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що 06 грудня 2021 року близько 01 години працівниками прикордонної служби, на пункті пропуску «Устилуг» в автомобілі Рено Мастер, яким керував ОСОБА_4 , було виявлено поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору схожою на канабіс.
06 грудня 2021 року старшим слідчим СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч.3 ст.214, ч.3 ст.233, ст.237 КПК України було проведено огляд місця події, а саме оглядовий майданчик пункту пропуску Устилуг що розташований за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, Устилузька територіальна громада, м. Устилуг, вул. Левінцова, як невідкладний захід, пов`язаний з виявленням, фіксацією відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів. Під час проведення огляду вказаної місцевості, у мікроавтобусі марки «Рено», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між сидінням водія та пасажира в поліетиленовому пакеті на підлозі було виявлено речовину сіро-зеленого кольору схожою на канабіс. У ході огляду вилучену речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження було поміщено у спец пакет НПУ KIV 3105593. Автомобіль марки «Рено» білого кольору р.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та доставлено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області.
Вищезазначені речі, які вилучені у ОСОБА_4 на оглядовому майданчику пункту пропуску Устилуг, що розташований за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, Устилузька територіальна громада, м. Устилуг, вул. Левінцова, у відповідності до ч.1 ст.98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту незаконного придбання, зберігання ОСОБА_4 наркотичних засобів чи психотропних речовин.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, автомобіль марки «Рено» білого кольору, р. н. з. НОМЕР_1 , вважається тимчасово вилученим майном.
Таким чином, вилучений 06.12..2021 року автомобіль має значення речового доказу, оскільки він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вказаний предмет відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.
Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних слідчих дій за участю вказаного автомобіля.
Вважає, що автомобіль марки «Рено» білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 вилучений 06.12.2021 в ході огляду місця події, підлягає арешту із забороною відчуження, користування та розпорядження, оскільки має значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участю слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. У іншому ж випадку, вказаний телефон, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатиме поверненню і сліди злочину на ньому можуть бути знищені.
У судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Суду пояснив що необхідність арешту вказаного у клопотанні транспортного засобу полягає у меті збереження речового доказу.
Власник майна ОСОБА_4 заперечив проти арешту майна автомобіля. Пояснив, що ніякого відношення до знайденого на підлозі салону автомобіля пакетика він не має, походження цього пакетика йому не відоме. Стверджує, що спокійно їхав через кордон додому, оскільки постійно мешкає та працює в Німеччині і не мав наміру вчиняти жодних протиправних дій.
Заслухавши пояснення учасників, перевіривши надані матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Відповідно до норм ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 06 грудня 2021 року близько 01 години працівниками прикордонної служби, на пункті пропуску «Устилуг» в автомобілі Рено Мастер, яким керував ОСОБА_4 , було виявлено поліетиленовий пакет з речовиною зеленого кольору схожою на канабіс. 06 грудня 2021 року старшим слідчим СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч.3 ст.214, ч.3 ст.233, ст.237 КПК України було проведено огляд місця події, а саме оглядовий майданчик пункту пропуску Устилуг що розташований за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, Устилузька територіальна громада, м. Устилуг, вул. Левінцова, як невідкладний захід, пов`язаний з виявленням, фіксацією відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів. Під час проведення огляду вказаної місцевості, у мікроавтобусі марки «Рено», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між сидінням водія та пасажира в поліетиленовому пакеті на підлозі було виявлено речовину сіро-зеленого кольору схожою на канабіс. У ході огляду вилучену речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження було поміщено у спец пакет НПУ KIV 3105593. Автомобіль марки «Рено» білого кольору р.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та доставлено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області.
У матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання вказаного автомобіля речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до приписів ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а, отже, за правилами ст.132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно із положеннями ч.2 і ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вимогами ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.Слідчий суддя вважає, що прокурор повною мірою не перевірив наявності підстав для накладення арешту та обмежився лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України, адже матеріали провадження не містять достатньо даних, які вказували б на те, що зазначений у клопотанні автомобіль може бути доказом вчинення кримінального правопорушення.
Надані представником власника майна пояснення та матеріали справи, ставлять під сумнів доводи дізнавача, викладені у тексті клопотання.
Крім того, на момент розгляду клопотання слідчим суддею жодна особа у даному кримінальному провадженні не набула статусу підозрюваного.
Стороною обвинувачення не наведені та не обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.170 КПК України, та відповідність вказаного у клопотанні майна критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» була висловлена правова позиція про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Зважаючи на викладене, оскільки дізнавачем, на якого покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, ні в клопотанні, ні безпосередньо в судовому засіданні не надано достатніх доказів та не доведено правових підстав щодо для накладення арешту на вказаний транспортний засіб, не доведено наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України, а тому в задоволенні клопотання щодо накладення арешту на майно слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд,
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено 09 грудня 2021 року.

Слідчий суддя /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського
міського суду Волинської області ОСОБА_7