ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/348/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року,-
ВсТАНОВИла:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до двох місяців, до 05 грудня 2021 року, включно.
Суд мотивував своє рішення тим, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 307 КК України, вказав про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, з врахуванням вимог ст. 331 КПК України, продовжив останнім строк тримання під вартою.
В апеляційних скаргах адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 просять скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченим запобіжні заходи з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Вважають вказану вище ухвалу незаконною, необґрунтованою.
Наголошують на тому, що ризик переховування від суду є не доведеним, оскільки підзахисні не притягувалися до кримінальної відповідальності, раніше не переховувалися від слідства.
Посилаються на те, що існування вище вказаного ризику спростовується наявністю міцних соціальних зв`язків із близькими, зокрема відповідно характеристики, що видана начальником ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26) від 23.08.2021 року, підзахисні підтримують соціально-корисні зв`язки із близькими, шляхом отримання передач, посилок, побачень.
Вказують, що ризик незаконного впливу на свідків є недоведеним, оскільки стороною обвинувачення не наведено даних, які б підтверджували даний факт.
Зазначають, що згідно змісту обвинувачення підзахисні здійснювали безконтактний продаж заборонених засобів, й свідки у даному кримінальному провадженні затаємнені та їхні анкетні дані змінені, що відповідно унеможливлює вплив на останніх, без знання їх особи.
Стверджують, що ризик вчинення нових кримінальних правопорушень є недоведеним, оскільки стороною обвинувачення не повідомлено жодних фактичних даних та не надано доказів наявності наміру вчиняти нові злочини.
Зазначають, що підзахисні є особами раніше не судимими та позитивно характеризується.
Посилаються на те, що згідно вище зазначеної характеристики обвинувачені вимог режиму утримання не порушували, до дисциплінарної відповідальності не притягувалися, із представниками адміністрації ввічливі, із співкамерниками не конфліктні, підтримують доброзичливі стосунки.
Вказують на те, що як вбачається із змісту клопотання прокурора, остання не додає в якості додатків доказів на підтвердження ризиків, що передбаченні ст. 177 КПК України, а у клопотанні посилається на припущення із цитуванням норм КПК України, що виключає належне обґрунтування із доведенням ризиків та підстав продовження строку тримання під вартою.
Зазначають, що оскаржувана ухвала не містить належного обгрунтування в частині переконання необхідності продовження строку найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилаються на те, що комплексне урахування усіх обставин утворюють можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Вказують, що при визначені розміру застави не враховано майновий стан обвинувачених, відсутні відомості щодо наявності права власності на нерухоме майно.
Вважають, що розмір застави є непомірним із майновим станом обвинувачених і призводить до неможливості на протязі тривалого часу виконати заставу.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, просять їх задовольнити, прокурора, яка заперечила апеляційні скарги адвоката, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги адвокатів слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвала, яку оскаржують захисники, постановлена головуючим суддею 07 жовтня 2021 року у судовому засіданні в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 307 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, при розгляді питання доцільності продовження строку дії раніше обраного під час досудового розслідування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд встановив, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.2 ст. 306, ч.3 ст. 307 України, які є тяжкими та особливо тяжкими, зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання обвинувачених не є можливим, з метою уникнення обвинуваченими суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим на строк два місяці.
При цьому суд правильно врахував, що обвинуваченим інкримінується роль організаторів групи осіб, яка в особливо великих розмірах збувала особливо небезпечні психотропні речовини та безпосередньо розміщували здобуті злочинним шляхом кошти у банках і вживали заходів до приховування їх незаконного походження.
Окрім того, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до вимог ч.3 ст. 183, ч. 4,5 ст. 182 КПК України обвинуваченим, при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави: ОСОБА_7 630600 гривень, ОСОБА_8 945900 гривень, який достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на них обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Щодо посилання апелянтів на непомірний розмір застави, то колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються (підозрюються) у вчиненні умисних корисливих кримінальних правопорушень, кваліфікуючими ознаками яких є особливо великий розмір збуту психотропних речовин і легалізація одержаних злочинним шляхом доходів, тому визначення розміру застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, є підставним.
Необґрунтованими є доводи апеляційних скарг щодо тривалого знаходження обвинувачених під вартою, відсутність доказів впливу на свідків, які не допитані судом та наміру вчиняти нові злочини, оскільки на даний час триває судовий розгляд за пред`явленими обвинуваченим багатоепізодними кримінальними правопорушеннями обвинуваченням і зважаючи на характер і конкретні обставини вчинення інкримінованих злочинів у цій справі, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати і їх неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Окрім того, колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід відносно обвинувачених кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Не заслуговують на увагу твердження сторони захисту про шаблонність та незмінність клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки мотиви щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи з обставин кримінального провадження, не змінювались, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались при обранні обвинуваченим запобіжного заходу, не зменшились.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді