Справа № 283/321/22
Провадження №1-кп/283/110/2022
У Х В А Л А
16 лютого 2022 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ) та ОСОБА_7 , провівши у режимі відеоконференції підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 24.11.2021 за №0000287, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185, ч.2 ст. 194 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
31 січня 2022 року до Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000287 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185, ч.2 ст. 194 КК Українита ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначене провадження передано судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 01.02.2022 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні на 10 годину 30 хвилин 11 лютого 2022 року, яке в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному відкладено на 14 годину 16 лютого 2022 року.

Прокурором 11.02.2022 подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ухилення обвинуваченого від суду; знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується. Прокурор зауважує, що запобігти вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу не можливо.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити у повному обсязі.

Потерпілі покладались на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, зауважив, що не збирається вчиняти нових кримінальних правопорушень, чинити тиск на свідків та потерпілих та на іншого обвинуваченого, оскільки не бажає погіршувати своє становище.

Розглянувши клопотання, яке прокурором в судовому засіданні підтримане, заслухавши думку обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, санкція статті за які передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох років, він не допитаний з приводу обвинувачення.

Крім того, судовий розгляд даного провадження не розпочато, допит потерпілих та свідків не проведений.

Судом встановлено, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, має незняту та непогашену судимість, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та підтверджує наявність ризику продовження злочинної діяльності.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, які ще не були допитані у даному кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
При цьому, обвинуваченому може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення та розмір майнової шкоди, завданої правопорушенням у вчиненні якого він обвинувачується, та те, що він не працює, однак обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 314-316 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000287 строк запобіжного заходу - тримання під вартою на шістдесят днів, до 16 квітня 2022 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок (одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області код за МФО 820172 в ДКС України м. Київ р/р UA0000277 ) коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та обвинувачений підлягає звільненню з-під варти негайно та на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України під зобов`язання ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду, а також повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту її вручення.
Суддя ОСОБА_1