ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1964/22
провадження № 1-кс/753/294/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, -

В С Т А Н О В И В :
У січні 2022 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

Вивчивши подану скаргу із доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Згідно з ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

За змістом норм кримінального процесуального закону особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником, також може бути представником заявника.

Згідно зі ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію). Захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Частиною 1 статті 50 КПК України, визначено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Тобто для підтвердження повноважень захисника адвокат має надати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та один із документів, зазначених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, й такі документи, як вбачається з ч. 5 ст. 396 КПК України повинні бути оформлені належним чином.
Згідно положень ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти у межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI), під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Проте, адвокатом до матеріалів скарги надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію ордеру КВ №413219.

Однак, розгляд слідчим суддею скарг на дії, бездіяльність слідчого, прокурора є окремою процесуальною дією, на яку видається окремий ордер.

Разом із тим, адвокат позбавлений можливості самостійного посвідчення відповідності оригіналів копій, оскільки це не передбачено положеннями КПК України і Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВП ВС у справі № 9901/847/18 від 05.06.2019.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Тоді як, інших документів на підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів ОСОБА_3 у Дарницькому районному суді м. Києва до матеріалів скарги додано не було, як того вимагає закон.

Отже, із зазначеного встановлено, що вказану скаргу на подано особою яка не має на це відповідних повноважень.

Судом враховується, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання із боку держави.

Враховуючи те, що адвокатом не надано оригінал ордеру на вчинення окремої процесуальної дії, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, та договір про надання правової допомоги, повноваження його як захисника належним чином не підтверджені, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення скарги, у зв`язку з тим, що скаргу подано особою, яка не має права подавати скаргу.

Керуючись ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу-повернути особі, яка її подала.

Одночасно роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: