Справа № 524/5839/21
Провадження № 1-кп/524/486/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року року Автозаводський районний суд м.Кремечука в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кременчуці в залі суду кримінальне провадження № 0000816 від 27.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кременчука Полтавської області, з середньо- спеціальною освітою, не одруженого, працюючого вантажником на оптовій базі «Толока», учасника антитерористичної операції , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

26.05.2021 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужою майна з проникненням до сервісного центру з ремонту техніки.

Усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, проник до вказаного приміщення шляхом відкриття двірних ролетів на першому поверсі та шляхом ривка дверей приміщення сервісу на другому поверсі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 розбив дві скляні вітрини шафи, звідки брав та складав на диван який знаходився біля шафи 3 ноутбуки а саме: ноутбук «Samsung» модель NP - R.25E, вартістю 1750 грн, ноутбук «Asus » модель x50SL, вартістю 1933грн. 33 коп., ноутбук «Samsung» модель NP-R58Y вартістю 1500 грн. Однак, він не встиг виконати усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був викритий та зупинений працівником сусіднього офісу.

Вказаними діями, ОСОБА_4 , скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням до приміщеннятобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 , ч.3 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та детально показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна , а саме ноутбуків «Samsung» модель NP - R.25E, вартістю 1750 грн, «Asus » модель x50SL, вартістю 1933грн. 33 коп., «Samsung» модель NP-R58Y вартістю 1500 грн., що знаходилися в склянах вітринах-шафах.

Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, кваліфікацією його дій, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, найменуванням та вартістю викраденого, просить суворо не карати.

Визнає цивільний позов в частині матеріальної шкоди у сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень та частково в частині моральної шкоди, а саме у сумі 1000 грн..

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_4 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки, повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 не одружений, працює, на обліках у закладах з надання наркологічної або психіатричної допомоги не перебуває, брав участь в антитерористичній операції ,осудний, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що немає судимостей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Таким чином, із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який працевлаштований, не одружений, вчинив умисний незакінчений тяжкий злочин, завдані збитки не відшкодовано, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 у разі призначення йому за ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий, характеризується позитивно, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Оскільки обвинувачений з`являється на виклики до суду та не ухиляється від нього, зважаючи на позицію учасників судового провадження, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого1514 грн. на відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги в частині визначеного розміру компенсації моральної шкоди обвинуваченим - частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Вимоги, вказані в цивільному позові ОСОБА_6 про стягнення із обвинуваченого 1514 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, відповідно до ст.1166 ЦК України підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки повністю визнані обвинуваченим, його вина у вчиненні стосовно потерпілого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і заподіянні матеріальної шкоди доведена.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 в частині вимог про стягнення з останнього 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який частково визнав обвинувачений та просив зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, суд керуються наступним.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідного до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілому дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення та порушенням нормального ритму життя потерпілого внаслідок цього.

Проте, зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, із врахуванням принципів розумності і виваженості, суд вважає, що справедливим та доведеним наданими доказами з огляду на всі істотні обставини справи буде часткове задоволення позовних вимог потерпілого, згідно з якими необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 1000 гривень. Відтак у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ- оптичний диск, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 1514 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Автозаводський районний суд м.Кременчука.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Автозаводського районного суду

м. Кременчука ОСОБА_7