Провадження № 11-сс/4823/61/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах володільця майна - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , із забороною власнику права користуватися та відчужувати вказаний транспортний засіб. Слідчий суддя зазначив, що вказаний у клопотанні слідчого транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його зберігання та повного, об`єктивного і всебічного розслідування кримінального провадження на нього необхідно накласти арешт.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_5 в інтересах володільця майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно. Вказує, що викладені в ухвалі слідчого судді висновки є передчасними і не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_6 є володільцем автомобіля марки «ВАЗ», р.н. НОМЕР_1 , на законних підставах. Зазначив, що поза увагою суду залишилось порушення строків звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно. Також вказує, що розгляд клопотання відбувся без повідомлення власника майна.

У судове засідання апеляційної інстанції прокурор та захисник не з`явилися, надіслали письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів провадження, СВ Прилуцького РВП ГУ НП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 10 січня 2022 року за №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

09 січня 2022 року до Прилуцького РВП надійшло повідомлення про те, що 09.01.2022 року о 10:44 за адресою: Прилуцький район, с. Світличне, вул. невідома, було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого ухвалою суду було позбавлено права керувати транспортними засобами.

09 січня 2022 року слідчим СВ Прилуцького РВП проведено огляд місця події по вул. Молодіжна в с. Світличне, Прилуцького району, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 .

В подальшому 10.01.2022 року автомобіль марки «ВАЗ», р.н. НОМЕР_1 , постановою слідчого СВ Прилуцького РВП ОСОБА_10 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №000026 від 10.01.2021 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 (а.с.35)

Як убачається з матеріалів справи, фактичним володільцем транспортного засобу є ОСОБА_6 , що підтверджується довіреністю, якою ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_6 на розпорядження вищевказаним автомобілем без права передоручення (а.с.33-34)

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як убачається з матеріалів справи, автомобіль марки «ВАЗ», р.н. НОМЕР_1 , на який накладено арешт, не належить ОСОБА_9 . Фактичним володільцем транспортного засобу є ОСОБА_6 , який отримав довіреність від ОСОБА_8 на право розпорядження вказаним майном.

Крім того, як слідує з матеріалів кримінального провадження, у поданому до місцевого суду клопотанні слідчим не зазначено, які саме дії процесуального характеру він має на меті проводити з вилученим транспортним засобом. Також у рамках кримінального провадження цивільний позов не заявлений, а санкція ч.1 ст.382 КК України не передбачає конфіскацію або спеціальну конфіскацію.

На переконання колегії суддів, наявність у матеріалах провадження постанови слідчого про визнання речовим доказом транспортного засобу, не є обов`язком слідчого судді автоматично накласти арешт на вказане майно.

Тому, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя допустив істотні порушення норм кримінального закону, неповно та однобічно з`ясував правові підстави для позбавлення володільця права на майно, через що постановив необґрунтоване рішення.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку немає.

Крім того зі змісту наданих прокурором копій витягу з ЄРДР та постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що за результатами здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000026 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволення клопотання слідчого поліції про арешт майна.

Керуючись ст. 406, ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 січня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_7 про арешт автомобіля марки «ВАЗ-2108», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 , в частині позбавлення права відчуження та користування відмовити, а вищевказаний транспортний засіб повернути володільцю майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4