Справа № 487/6206/20
Провадження № 1-кс/487/6449/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003030 від 20.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт у рамках розслідування кримінального провадження №0003030 від 20.10.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на речові докази, а саме: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, обмотаний ізолюючою стрічкою жовтого кольору; зіп-пакет з порошкоподібною речовиною; банківські картки: «RaiffeisenbankAval» № НОМЕР_1 ; Monobank№ НОМЕР_2 ; Monobank № НОМЕР_3 ; А-Банк № НОМЕР_4 ; «RaiffeisenbankAval» № НОМЕР_5 ; А-Банк № НОМЕР_6 ; картки мобільного оператора «Life» № НОМЕР_7 ; «Київстар» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ; «МТС» № НОМЕР_10 ; «Life» № НОМЕР_11 ; ювелірні ваги чорного кольору QCpass; ювелірні ваги без назви; флеш-накопичувач «Kingstone» біло-червоного кольору; флеш-карта білого кольору; флеш-карта «Kingstone» об`ємом 64GB.
Клопотання обґрунтоване тим, що вказані речі могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, предмети будуть в подальшому оглянуті, направлені на відповідну експертизу та використані в якості речових доказів для встановлення істини по справі, а також враховуючи те, що при поверненні володільцю він зможе їх знищити або приховати, тим самим не дати органу досудового розслідування довести вину,
В судовому засіданні прокурор не була присутня, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Частиною 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п. п.1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).
Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Встановлено, що слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції Головного управління поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003030 від 20.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 20.10.2020 до Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшла інформація про, що невстановлена особа на території мікрорайонів "Намив" та "Ліски" збуває наркотичні та психотропні речовини.
15.11.2021 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу, відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, аналогів, прекурсорів, сильнодіючих лікарських препаратів, приладдя для їх виготовлення та зберігання, мобільних телефонів, банківських карток, флеш накопичувачів, за допомогою яких здійснюється продаж наркотичних засобів та іншої техніки, яка може містити інформацію в електронному вигляді.
На підставі зазначеної ухвали суду 18.11.2021 слідчим слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 проведено обшук у зазначеному володінні.
Як слідує зі змісту протоколу обшуку від 18.11.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, обмотаний ізолюючою стрічкою жовтого кольору; зіп-пакет з порошкоподібною речовиною; банківські картки: «RaiffeisenbankAval» № НОМЕР_1 ; Monobank№ НОМЕР_2 ; Monobank № НОМЕР_3 ; А-Банк № НОМЕР_4 ; «RaiffeisenbankAval» № НОМЕР_5 ; А-Банк № НОМЕР_6 ; картки мобільного оператора «Life» № НОМЕР_7 ; «Київстар» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ; «МТС» № НОМЕР_10 ; «Life» № НОМЕР_11 ; ювелірні ваги чорного кольору QCpass; ювелірні ваги без назви; флеш-накопичувач «Kingstone» біло-червоного кольору; флеш-карта білого кольору; флеш-карта «Kingstone» об`ємом 64GB.
Вищевказане майна за постаново слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом збуту наркотичних та психотропних речовин, існує обґрунтоване припущення, що на банківські карти перераховувалися кошти за збут наркотичних та психотропних речовин; картки мобільного оператора та флеш-накопичувачі можуть містити відомості про факти та обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, обмотаний ізолюючою стрічкою жовтого кольору; зіп-пакет з порошкоподібною речовиною підлягають експертному дослідженню.
А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене вище майно відповідає критеріям, які визначенні в ст. 98 КПК України, підлягає подальшому огляду, вивченню, дослідженню.
Слідчий суддя вважає, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту на вказане майно, існують ризики переховування, знищення або спотворення інформації, яка має значення для даного досудового розслідування, а втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, виправданим.
Клопотання в частині накладення арешту на ювелірні ваги чорного кольору QCpass та ювелірні ваги без назви задоволенню не підлягає, оскільки будь-яких даних про те, що зазначені речі та документи були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матеріали судового провадження не містять.
Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене 18.11.2021 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, обмотаний ізолюючою стрічкою жовтого кольору; зіп-пакет з порошкоподібною речовиною; банківські картки: «RaiffeisenbankAval» № НОМЕР_1 ; Monobank№ НОМЕР_2 ; Monobank № НОМЕР_3 ; А-Банк № НОМЕР_4 ; «RaiffeisenbankAval» № НОМЕР_5 ; А-Банк № НОМЕР_6 ; картки мобільного оператора «Life» № НОМЕР_7 ; «Київстар» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ; «МТС» № НОМЕР_10 ; «Life» № НОМЕР_11 ; флеш-накопичувач «Kingstone» біло-червоного кольору; флеш-карта білого кольору; флеш-карта «Kingstone» об`ємом 64GB.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1