Провадження № 1-кп/243/868/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000549 від 30 квітня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді домашнього арешту строком на два місяці, оскільки вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 , будучи особою, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи, що за вчинене ним злочинне діяння кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, може ухилитися від суду, оскільки, у цьому випадку, ухилення від суду може бути визнане ним, як менш небезпечне, ніж покарання та процедура його відбування. Також є наявні підстави вважати, що ОСОБА_3 може впливати на показання свідків, в тому числі шляхом висловлювання погроз, оскільки свідки судом ще не допитані, і вони є його знайомими. Також, так як ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, джерел постійного доходу він не має, отже він може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити вчинюване правопорушення. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується (позбавлення волі на строк від трьох до семи років); вік та стан здоров`я ОСОБА_3 (стан здоров`я задовільний, пенсійного віку не досяг); міцність соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, у тому числі наявність родини (характеризується посередньо, не одружений, дітей на утриманні не має), майновий стан (не працевлаштований), існують обгрунтовані підстави вважати, що наведені ризики існують з достатнім рівнем ймовірності та свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наведеним ризикам.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що на сьогодні підстав для обрання домашнього арешту немає, оскільки його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, від суду не ухилився, прокурором не доведено, що у цей період часу підзахисний будь-яким чином здійснив спроби ухилитися від суду, вплинути на свідків тощо, пройшов певний термін після факту, за яким йому пред`явлено підозру і будь-яких інших обґрунтованих підозр йому не пред`явлено. Вважає, що на сьогодні наявні у справі ризики не виправдовують застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, як більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника, та у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.
Суд зважає, що вказане клопотання було вручено стороні захисту та обвинуваченому до його розгляду, а отже можливий його розгляду у судовому засіданні.
Як видно із реєстру матеріалів, обвинуваченому був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту відповідно до ухвали слідчого судді від 31 серпня 2021 року строком на 60 діб до 29 жовтня 2021 року.

Обвинувальний акт надійшов до суду 27 вересня 2021 року, підготовче судове засідання проведене 30 вересня 2021 року. Прокурором під час проведення підготовчого судового засідання клопотань про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не заявлялось, отже станом на момент надходження обвинувального акту до суду запобіжний захід у виді домашнього арешту припинив свою дію.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема, спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
5) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За змістом ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

За приписами ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З огляду на викладене, зважаючи на надходження до суду обвинувального акту, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, тобто у здійсненні незаконного посіву та незаконного вирощування конопель у кількості п`ятдесяти і більше рослин.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

На думку сторони обвинувачення, існує ризик переховування ОСОБА_3 від суду, який ґрунтується на тому, що ОСОБА_3 який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи, що за вчиненні ним протиправні дії кримінальна відповідальність передбачає можливу міру покарання у виді позбавленням волі строком від трьох до семи років, може ухилися від суду, при цьому наслідки і ризик втечі для підозрюваного у даному випадку можуть бути визнані ним як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування.

Суд не може погодитися із доводами сторони обвинувачення щодо існування вказаного ризику з високим ступенем ймовірності, оскільки справа до суду надійшла 27 вересня 2021 року, обвинувачений у підготовче та судове засідання з`явився. За таких обставин, на сьогодні відсутні підстави вважати, що ризик ухилення від суду існує з таким рівнем ймовірності, що потребує застосування домашнього арешту.

Щодо існування ризику впливу на свідків, то в даному випадку, суд погоджується із доводами сторони обвинувачення в тій їх частині, що вказаний ризик існує з високим ступенем ймовірності.

Разом з тим, суд вважає, що запобігти такому ризику можливо шляхом покладення на обвинуваченого, на час розгляду справи, обов`язку заборони спілкуватися із вказаними свідками.

Щодо існування ризику вчинення кримінального правопорушення, або продовження вчинення кримінального правопорушення, то суд зазначає, що у разі наявності обгрунтованої підозри, існування такого ризику існує, але рівень його ймовірності повинен бути оцінений судом з огляду на обставини справи.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не судимий, має постійне місце проживання, отримує дохід за тимчасовими цивільно-правовими угодами.

Суд зауважує на тому, що доводячи високу ймовірність вказаного ризику, сторона обвинувачення зазначила, що оскільки обвинувачений не має офіційно місця роботи, то для задоволення життєвих потреб він може вчините кримінальне правопорушення. Суд не може погодитися із такими доводами сторони обвинувачення з огляду на те, що перебування під арештом не може сприяти працевлаштуванню обвинуваченого взагалі.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, відповідні їм докази, а також вимоги чинного КПК України, суд приходить до висновку, що ініціатором клопотання доведена наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_3 , а також наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик впливу підозрюваного на свідків кримінального провадження, враховуючи, що свідки є його знайомі.

Щодо ймовірності ухилення обвинуваченого від суду, суд вважає, що враховуючи попередню поведінку обвинуваченого, його репутацію у минулому, наявність постійного місця проживання, в даному випадку, цей ризик наявний в дуже малій вірогідності, як і ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, або продовження вчинення інкримінованого йому порушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Отже, судом не вбачається підстав для застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити, та застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст. 195 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,177,181,183,194КПК України, -

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000549 від 30 квітня 2021 року відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки, а саме:

1) прибувати до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти уд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками, зазначеними у реєстрі матеріалів досудового розслідування: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, окрім паспорту громадянина України;

Обвинуваченому письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснитися, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.

Строк обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання: з 27 жовтня 2021 року по 25 грудня 2021 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 01 листопада 2021 року, о 08 год. 45 хв..

Головуючий суддя ОСОБА_1