1-в/465/126/22
У Х В А Л А
судового засідання
15.02.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

лікуючого лікаря-психіатра, представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1
в с т а н о в и в:
заступник генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_4 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що з 16.04.2021 року ОСОБА_6 перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на лікуванні, до якого на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2021 року змінено примусові заходи медичного характеру з примусового лікування в умовах відділення посиленого нагляду на примусове лікування у психіатричному закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом за місцем його реєстрації, які були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.08.2021 року.
В результаті проведеного комплексного обстеження та лікування: нейролептики (р. модітен-депо, риспетрил, аміназин), коректори настрою (вальпроком), симтоматичне лікування (магнезія, ібунорм, бісепт, нейрорубін, нейрорубін, церебролізин), психотерапевтичні заняття, прогулянки вдалося досягнути незначного покращення психічного стану пацієнта та адаптацію у відділенні. Активно антисоціальних тенденцій не виявляє. Орієнтований правильно. Доступний мовному контакту, під час розмови дистанції дотримується формально, дещо демонстративний. В поведінці улесливий, маніпулятивний, намагається показати себе з кращої сторони. Періодично непродуктивно діяльний, розгальмований. Міміка жвава, на обличчі недоречна посмішка. Увага легко відволікається, свої внутрішні переживання, розкриває не повністю, вибірково. Мислення пришвидшене за темпом перебігу, паралогічне, резонерське з елементами зісковзування. Судження поверхневі, егоцентричні. Схильний до загострення містично-релігійних маячень, в з переоцінкою власної особи що виконувала особливу роль, зокрема, борця за православну віру, очищення України від різного гатунку чаклунів ("колдунів"). Періодично висловлює маячні ідеї власної величі, які хворий дисимулює, реформаторства, схильний до кляузництва. За час перебування у відділенні звертався до різних державних установ. Галюцинаторну симптоматику на момент огляду заперечує, категорично заперечує розлади сприйняття в минулому. Фон настрою підвищений до рівня гіпоманії. Умовиводи вичурні, поверхневі, різнопланові. Коло інтересів обмежене, дефіцитарною симптоматикою, парафренними переживаннями, задоволенням потягів. З відчуттям власної значимості повідомляє про реакцію протесту на попередніх етапах лікування, що спричинили стійкі неврологічні розлади. Критика до власного стану знижена, визнає факт правопорушення, але трактує його хворобливо, звинувачує оточення. Емоційно холодно, з посмішкою розповідає про загибель потерпілих, пояснює свої дії, як єдиний вихід для суспільного блага. Добре орієнтований у вирішенні побутових питань. Самостійно себе обслуговує. Лікування приймає формально без заперечень, але періодично вимагає корекцій, з метою уникнення можливих ускладнень. На перший план в стані пацієнта виступає стійкий виражений психопатоподібний дефект внаслідок безперервного шизофренічного процесу, досягнути стану ремісії не вдалося.

02.02.2022 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на момент огляду ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді простої форми шизофренії з безперервним типом перебігу, виражений психопатоподібний тип дефекту. Враховуючи, наявність у нього стійких характерних для даного захворювання розладів в сфері мислення, знижену критику до свого захворювання та скоєного, відсутність достатнього розуміння необхідності в постійному прийомі підтримуючого лікування, досягнути стану ремісії до даного часу не вдалося, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. У зв`язку з чим просять заяву задоволити.

У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника ОСОБА_4 заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву щодо продовження лікування заперечував. Просив щоб його випустили до брата.
Захисник у судовому засіданні заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 заперечував. Просив відмовити у задоволені заяви.
Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Судом встановлено, що з 16.04.2021 року ОСОБА_6 перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на лікуванні, до якого на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2021 року змінено примусові заходи медичного характеру з примусового лікування в умовах відділення посиленого нагляду на примусове лікування у психіатричному закладі з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом за місцем його реєстрації, які були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.08.2021 року.
Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування та реабілітаційних заходів

не вдалося досягнути стабільності психічного стану пацієнта ОСОБА_6 та ознак його повноцінної ремісії.

Так, 02.02.2022 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на момент огляду ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді простої форми шизофренії з безперервним типом перебігу, виражений психопатоподібний тип дефекту. Враховуючи, наявність у нього стійких характерних для даного захворювання розладів в сфері мислення, знижену критику до свого захворювання та скоєного, відсутність достатнього розуміння необхідності в постійному прийомі підтримуючого лікування, досягнути стану ремісії до даного часу не вдалося, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 6 від 02.02.2022 року, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування.

Висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність суд не вбачає.
У судовому засіданні також була заслухана позиція лікаря-психіатра ОСОБА_4 , який стверджував, що стан здоров`я ОСОБА_6 після лікування покращився, однак досягнути стану ремісії до даного часу не вдалося та він ще потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви,заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_6 застосування таких примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки не вбачається, що у ОСОБА_6 покращився настільки стан здоров`я, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах, він на даний час страждаєхронічним психічним захворюванням у вигляді простої форми шизофренії з безперервним типом перебігу, виражений психопатоподібний тип дефекту, а тому заяву слід задоволити.

Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст. ст. 372, 376, 512-514 КПК України -
постановив:
заяву задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене п.13 ч.2 ст.115 КК Українизастосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21 лютого 2022 року об 15:45 годині.
Суддя ОСОБА_1