УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в:
07 грудня 2021 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просив зобов`язати уповноважену особу (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, викладених в його заяві № 36 від 30 листопада 2021 року, отриманій органом досудового розслідування того ж дня та зареєстрованій за вх. № Ж-7495.
Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що він 30 листопада 2021 року звернувся до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві з заявою № 36 про вчинення кримінальних правопорушень, яка була того ж дня отримана відповідальною особою органу досудового розслідування та зареєстрована за вх. № Ж-7495. Однак, на час звернення до суду зі скаргою відповідні відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України.
20 грудня 2021 року від ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання (вх. № 119213) про розгляд справи у його відсутність.
Уповноважена особа (слідчий) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, у відповідності до ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, 30 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві з заявою № 36 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 192, ч.ч. 1, 2 ст. 358 КК України, яка була того ж дня отримана відповідальною особою органу досудового розслідування та зареєстрована за вх. № Ж-7495.
Однак, станом на день розгляду скарги відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове слідство не розпочато.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбаченого, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Статтею 11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Таким чином, аналіз положень ст. 214 КПК України, ст. ст. 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, у висновку зробленому у постанові Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 встановлено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує, обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Дослідивши зміст долученої до скарги заяви про вчинення, на думку ОСОБА_3 , кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить викладення всіх обставин та ознак вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 192, ч.ч. 1, 2 ст. 358 КК України, зокрема даних про наявність об`єктивної сторони злочинів, що полягає у: заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому; отриманні винним матеріальної вигоди за рахунок власника або законного володільця майна шляхом обману або зловживання довірою; підроблення посвідчення або іншого документа з метою використання його як самим підроблювачем, так і іншою особою, збут підробленого документа; виготовлення підроблених печатки, штампу або бланку, їх збут якщо вони вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, частиною 5 ст. 214 КПК України встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення відповідних кримінальних правопорушень, яких ОСОБА_3 у заяві № 36 від 30 листопада 2021 року належним чином наведено не було, а відтак, на переконання слідчого судді, і бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відсутня.
Враховуючи вище зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 11 КК України, ст.ст. 60, 214, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_4