Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1611/21
Справа № 711/5520/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000988 від 16.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КПК України про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням в якому просить застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Клопотання погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 16 квітня 2021 року близько 02 години 00 хвилин водій автомобіля «Mercedes-Benz S550», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , в порушення вимоги п.п. 2.3.6), 2.9.а), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, керуючи механічним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в місті Черкаси по вулиці Смілянська зі сторони бульвару Шевченка в напрямку вулиці Верхня Горова, зі перевищенням максимально допустимої швидкості більше 100 км/год., що на 50 км/год. більше встановленої швидкості руху у населених пунктах, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не відреагував та її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, на перехресті з вулицею Верхня Горова, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини та в подальшому здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді будинку АДРЕСА_1 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes-Benz S550», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/704 від 27.08.2021, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому дистального епіметафізу лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому третьої, четвертої п`ясних кісток та основної фаланги третього пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, вивихів третього та четвертого пальців лівої кисті у проксимальному міжфаланговому суглобі які відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та травми голови зі струсом головного мозку, ранами чола та нижньої губи, які відносять до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Керування транспортним засобом на час даної дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_5 , підтверджується актом КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 337 від 16.04.2021, згідно якого в сечі ОСОБА_5 виявлено етиловий спирт в концентрації 2.22 проміле та висновком судово-медичної експертизи № 02-01/703 від 27.08.2021, згідно якого ОСОБА_5 на момент ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Mercedes-Benz S550», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів 2.3.6), 2.9.а), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених 10.10.2001 постановою Кабінету Міністрів України № 1306, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-21/10617-ІТ від 31.08.2021 року, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_7 .

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шпола Черкаської області, громадянин України, одружений, не працюючий, освіта вища, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, зважаючи на те, що підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років, що вказує на ризик, встановлений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, враховуючи це наявний ризик того, що підозрюваний у зв`язку з тяжкістю покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Також наявний ризик передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_5 , перебуває у дружніх відносинах з потерпілим, в ході досудового розслідування під час додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 , прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 було встановлено, що під час допиту 30.06.2021 потерпілого ОСОБА_7 старшим слідчим, останній надав показання, які повністю суперечать показанням, які потерпілий надав під час допиту 22.04.2021. Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , надав потерпілому ОСОБА_7 , флешку з надрукованими показаннями і сказав надати слідчому покази саме ті, які надруковані не змінюючи їх зміст, що останній і зробив, а тому вказана обставина дає слідству достатні підстави вважати, що підозрюваний має можливість та може впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні.

З огляду на вказане, у разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, орган досудового розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти здійсненню підозрюваним дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, а також виконання останнім процесуальних обов`язків щодо явки для проведення слідчих і процесуальних дій.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просила обрати відносно підозрюваного менш суворий запобіжний захід.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного

Так, встановлено, що 01.09.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, зважаючи на те, що підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до трьох років, та незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.

Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Ризик того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Потрібно наголосити, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий приділив увагу ризикам поверхнево, не навівши жодних обґрунтувань. Зокрема ним зазначено, що підозрюваний може буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу

В обґрунтування вказаних ризиків слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, враховуючи це наявний ризик того, що підозрюваний у зв`язку з тяжкістю покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, ОСОБА_5 , перебуває у дружніх відносинах з потерпілим. В ході досудового розслідування під час додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 , прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 було встановлено, що під час допиту 30.06.2021 потерпілого ОСОБА_7 старшим слідчим, останній надав показання, які повністю суперечать показанням, які потерпілий надав під час допиту 22.04.2021. Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , надав потерпілому ОСОБА_7 , флешку з надрукованими показаннями і сказав надати слідчому покази саме ті, які надруковані не змінюючи їх зміст, що останній і зробив, а тому вказана обставина дає слідству достатні підстави вважати, що підозрюваний має можливість та може впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, з матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_7 був допитаний в якості потерпілого - 22.04.2021 року, 27.07.2021 року та в якості свідка - 30.06.2021 року і кожен раз він надавав різні покази. При цьому ОСОБА_7 був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Разом з тим, відомості стосовно ОСОБА_7 за ст. 384 КК України до ЄРДР не внесені.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Між тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Разом з тим, прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий суддя враховує обставини, зазначені сторонами кримінального провадження, зокрема, - особу підозрюваного; його вік, наявність тісних соціальних зв`язків; відсутність даних, які б негативно характеризували підозрюваного за місцем проживання та роботи; наявність постійного місця проживання; матеріальний стан; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини. Також, слідчий суддя враховує відсутність об`єктивних даних вважати, що ОСОБА_3 вчиняв будь-які дії чи мала місце бездіяльність з боку останнього, направлені на перешкоджання розслідуванню чи його затягуванню.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи позицію сторони обвинувачення та доводи сторони захисту, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні внесеного клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, у даному випадку, такий запобіжний захід не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування такого запобіжного заходу.

Між тим, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При цьому, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до норм ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 179 КПК України).

У відповідності до вимог ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти певні обов`язки, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 179, 182, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000988 від 16.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КПК України про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 06.09.2021 року о 08.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1