Справа № 621/14/22
Пр. № 1-кп/621/139/22
ВИРОК
22 лютого 2022 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Свідлодарськ Донецької області, є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, працює холодильщиком ТОВ «С-Транс», зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий:
у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України,
29.08.2021 близько 02:00 години, ОСОБА_4 , по вул. Дружби в с. Шелудьківка Чугуївського району Харківської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80-90 км/год, разом з ним в якості пасажира на передньому сидінні перебував ОСОБА_6 .
Проїжджа частина - суха асфальтобетонна ділянка дороги із невеликим закругленням, шириною 5 метрів, призначена для двох напрямків руху. По обох боках до проїжджої частини примикає грутове узбіччя.
Під час руху, водій ОСОБА_4 не переконавшись у безпеці своїх дій, обрав небезпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку для змоги постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, при невеликому закругленні дороги праворуч по ходу його руху, продовжив рух прямо, перетнувши смугу зустрічного руху та виїхавши на ліве узбіччя по ходу свого руху допустив наїзд на дерево, поблизу будинку №45 по вул. Дружби в с. Шелудьківка Чугуївського району Харківської області.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ОСОБА_6 , були спричинені: закритий перелом середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків, що ускладнилося в своїй течії розвитком посттравматичної нейропатії правого променевого нерву; закритий багатоуламковий фрагментарний перелом верхньої та середньої третири лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які, як в сукупності так і кожне окремо відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, по тривалості розладу здоров`я.
В даній дорожній ситуації ОСОБА_4 ,порушив вимоги пунктів 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху, відповідно до яких: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху знаходилося в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Зазначеними діями ОСОБА_4 , вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав і показав, що дійсно, за вказаних обставин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, 29.08.2021 під час керування автомобілем ВАЗ 2108, разом зі ОСОБА_6 , по вул. Дружби в с. Шелудьківка допустив зіткнення з деревом, внаслідок чого його пасажиру ОСОБА_6 , було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.
ОСОБА_4 , зазначив, що 28.08.2021 прибув до с. Шелудьківка разом зі своєю дівчиною, оскільки сідати за кермо та повертатися додому не планував, випив декілька келихів шампанського. В подальшому між ним та його дівчиною відбулася сварка, після чого він зустрів свого товариша ОСОБА_6 , та будучи у край пригніченому стані повідомив останнього про те, що придбав автомобіль. В ході спілкування вони вирішили проїхатись на транспортному засобі внаслідок чого сталася ДТП.
У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести відповідальність.
Окрім визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.
29.08.2021 черговим відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківської області зареєстровані заяви щодо дорожньо-транспортної пригоди по вул. Дружби в с. Шелудьківка Чугуївського району Харківської області з потерпілими.
Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2021 з ілюстрованою таблицею від 29.08.2021 та схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди від 29.08.2021 підтверджується обстановка на місці ДТП, в тому числі розташування транспортного засобу після ДТП.
Ухвалою слідчого судді від 02.09.2021 накладено арешт на транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , фактичним користувачем ОСОБА_4 .
Протоколом слідчого експерименту від 06.12.2021 за участі потерпілого ОСОБА_6 , підтверджується обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.08.2021 за участю автомобіля ВАЗ-2108 під керуванням ОСОБА_4 , де ОСОБА_6 , перебував у якості пасажира та отримав тілесні ушкодження.
Висновком судово-медичної експертизи №12-14/169-Зм/21 від 24.12.2021 підтверджується, що у ОСОБА_6 , виявлені, зокрема середньої тяжкості тілесні ушкодження за тривалістю розладу здоров`я характерні для даного виду трав та їх тяжкості у вигляді: закритого перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням уламків, що ускладнилося в своїй течії розвитком посттравматичної нейропатії правого променевого нерву; закритого багатоуламкового фрагментарного перелому верхньої та середньої третири лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків.
Даними результату токсикологічного дослідження №1778 від 01.09.2021 підтверджується, що в крові ОСОБА_4 , який був госпіталізований 29.08.2021 у реанімаційне відділення Зміївського ЦРЛ, відібрані біологічні матеріали та виявлено 1,08 % етанолу.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , є винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило с потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та його дії належить кваліфікувати за частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є нетяжким злочином;
- обставини, що помякшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнається щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину шляхом надання показань про його фактичні обставини, відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого;
- обставини, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, суд не вбачає, оскільки стан сп`яніння охоплюється об`єктивною стороною (є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого частиною 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України;
- особу винного, який раніше не судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; працює та за місце роботи характеризується позитивно, за фактичним місцем проживання характеризується як особа, у відношенні якої скарг не надходило; не одружений.
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов наступного.
Так, санкцією частини 1 статті 286-1 Кримінального кодексу України передбачено позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.
Згідно частини 1 статті 75 Кримінального кодексу України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше пяти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У відповідності до статті 69 Кримінального Кодексу України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленумум Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обовязкового додаткового покарання (ст. 69 КК) ( 2341-14 ) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , із застосуванням частини 1 статті 69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного санкції частини 1 статті 286-1 КК України.
Мотиви суду наступні:
Як зазначено в частині 2 статі 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд указав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи».
Судом встановлено наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд також враховує вік обвинуваченого, його поведінку як в контексті обставин справи так і до часу вчинення кримінально караного діяння, а саме позитивні характеристики, висновки органу пробації щодо середнього ступеню ймовірності вчинення нових кримінальних правопорушень, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який не має до обвинуваченого претензій.
Так ОСОБА_4 , вів законослухняний спосіб життя, не притягувався до будь-якої відповідальності, компрометуючі дані щодо нього відсутні, дане кримінальне правопорушення є поодиноким випадком про що останній щиро шкодує, що, поряд з викладеними вище даними про його особу в своїй сукупності, вказують на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Також слід звернути уваги на ті фактори, які стали каталізатором розвитку подій, які мали місце 29.08.2021, це сварка з дівчиною, бажання похизуватись перед товаришем придбаним автомобілем, незначний досвід керування транспортним засобом, оскільки посвідчення водія ОСОБА_4 отримав лише у 2019 році.
Дійсно вказані обтавини не впливають на ступінь вини та покарання ОСОБА_4 , однак приймаються судом як такі, що свідчать на користь обвинуваченого в позитивному сенсі, а ніж такі, які характеризують його з незадовільної сторони.
Приймаючи рішення про застосування положень частини 1 статті 69 Кримінального кодексу України та перехід до іншого виду покарання, суд, окрім зазначеного вище, враховує факт того, як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи, з урахуванням віку обвинуваченого, наявності таких соціальних зв`язків, які реально гарантують досягнення мети покарання навіть при умові застосування положень статті 69 Кримінального кодексу України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, інших утриманців не має, покарання у виді штрафу, на розсуд суду, є неодбіхним та достанім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 .
Розмір штрафу суд визначає виходячи з положень статті 12 Кримінального кодексу України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , має посвідчення водія, а підстав для застосування положень статті 69 Кримінального кодексу України до додаткового покарання, визначеного санкцією частини 1 статті 286-1 КК України, суд не вбачає, обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судової автотехнічної експертизи.
Питання про долю речових доказів, у якості яких визнані транспортний засіб, належить вирішити відповідно до частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
- арешт, відповідно до ухвали від 02.09.2021, автомобіля ВАЗ - 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати та передати його власнику.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: