ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/ 328/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.2 ч.2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_3
суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
при секретарі - ОСОБА_6
за участю прокурора - ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9
потерпілого - ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, який має двох малолітніх дітей 2006 р.н. та 2011 р.н., на час вчинення злочину працював, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, та призначено покарання:
- за ч.2 ст. 125 КК України у виді арешту строком 6 місяць;
- за п.1 ч.2 ст.115 КК України у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ч.1, ч.2 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворо покарання менш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі..
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_8 , маючи дозволи на зберігання, носіння мисливської гладкоствольної нарізної зброї та спецзасобу, а саме мисливську гладкоствольну рушницю «Fabarm XLR-5» 12 калібру ,FA-029939/CA- НОМЕР_1 ; пістолет (спецзасіб) «Форт -12 РМ» калібру 9 мм, серія та номер НОМЕР_2 ; вогнепальну нарізну зброю - мисливський карабін «МКМ-072», калібру 7,62 мм, реєстраційні серія та номер карабіну НОМЕР_3 , 2014 року виготовлення, заводські серія та номер автомату, з якого виготовлений карабін УЗ-1352,1963 року виготовлення та боєприпаси до них, зберігав дану зброю та боєприпаси у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить його дружині ОСОБА_12 .
Приблизно в січні 2018 року ОСОБА_8 випадково зустрів свого знайомого ОСОБА_13 , з яким не бачився довгий період часу, та в ході спілкування запропонував останньому працювати у нього водієм. На, що ОСОБА_13 погодився і з цього періоду вони стали багато часу проводити разом.
Так, в червні 2018 року, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних відносин, викликаних конфліктом з ОСОБА_13 , та уявною небезпекою для життя та здоров`я ОСОБА_8 , у зв`язку із захопленням останнього езотерикою, виник умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_13 та ОСОБА_14
24.06.2018 о 09:00 ОСОБА_8 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , взяв три одиниці спорядженої та зареєстрованої за ним зброї, серед яких була вогнепальна нарізна зброя - мисливський карабін «МКМ- 2», калібру 7,62 мм, заводські та реєстраційні серії та номери НОМЕР_4 , та поклав їх в автомобіль «MITSUBISI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_5 , яким має право керувати на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , будучи впевненим, що вони перебувають за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_3 , близько 09:30 на автомобілі «MITSUBISI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_8 прибув за вказаною адресою, взяв з автомобілю вогнепальну нарізну зброю - мисливський карабін «МКМ-072, калібру НОМЕР_7 , 62 мм, після чого прослідував до під`їзду № 5, буд. АДРЕСА_4 . Піднявшись сходами на 5 поверх ОСОБА_8 підійшов до кв. АДРЕСА_5 , де мешкав ОСОБА_13 з родиною, після чого ногами та плечем вибив вхідні двері та проник до приміщення квартири. Далі, ОСОБА_8 , достовірно знаючи у якій саме кімнаті мешкає ОСОБА_13 із родиною, оскільки неодноразово був у гостях у останнього, пройшов до кімнати, де у цей час знаходились ОСОБА_13 із цівільною дружиною ОСОБА_16 та малолітньою донькою ОСОБА_17 , 2005 року народження.
ОСОБА_8 , перебуваючи у кімнаті квартири за вказаною адресою, маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_13 , його цивільної дружини ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи при собі нарізну вогнепальну зброю, споряджену набоями, та навички поводження з вогнепальною зброєю -здійснив, знаходячись у беспосередній близькості, не менш трьох прицільних пострілів з мисливського кабіну «МКМ-072», калібру 7,62 мм, в укомплектуванні (із магазином, глушником звуку пострілів та лазерним цілевказівником) в напрямку тулуба ОСОБА_13 , який стояв посередині кімнати та від отриманих поранень впав на підлогу.
В цей час ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , побачивши ОСОБА_8 , вибігли з кімнати на балкон, при цьому ОСОБА_17 закрила за собою двері балкону, намагаючись сховатись від ОСОБА_8 .
ОСОБА_8 , бажаючи довести свій злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_18 до кінця, підійшов до балкону, відкрив двері та перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_16 маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, діючи умисно, здійснив, перебуваючи у безпосередній близькості не менш чьотирьох прицільних пострілів у ОСОБА_19 .
Від вогнепальних поранень, отриманих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 внаслідок здійснення ОСОБА_8 пострілів, останні померли на місці.
Впевнившись у тому, що ОСОБА_13 та ОСОБА_16 не подають ознаки життя, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник на автомобілі «MITSUBISI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_5 .
В подальшому ОСОБА_8 пересів у автомобіль «VOLVO» ХС-90, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 , яким керував на підставі свідоцтва про рєстрацію НОМЕР_9 , куди переніс вогнепальну зброю, боєприпаси, документи, грошові кошти та намагався переховуватися від правоохоронних органів.
Під час проведення пошукових заходів автомобіль VOLVO НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_8 був зупинений працівниками патрульної поліції м.Харкова на проїзній частині вулиці Шевченка м. Харкова, між будинком №179 кафе «Арменія».
Злочинними діями ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_13 були спричинені три наскрізних вогнепальних поранення тулуба, рану з характеристиками забійної, в проекції лівої лопатки та садно в проекції лівого ліктьового суглобу, з розповсюдженням на ліве передпліччя.
Забійна, в проекції лівої лопатки, та садно в проекції лівого ліктьового суглобу, з розповсюдженням на ліве передпліччя, за ступенем тяжкості мають ознаки ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.
Три вогнепальні поранення, які призвели до розвитку крововтрати мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, а в даному випадку, як таких, що призвели до смерті (п.4.8, п.2.1.2., п.2.1.3.і,й,о,п.) "Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р. "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України").
Злочинними діями ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_14 були спричинені три проникаючі вогнепальні кульові поранення. За ступенем тяжкості, вогнепальні поранення тулуба які призвели до крововтрати, носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Причиною смерті ОСОБА_16 , стали множині кульові вогнепальні поранення тулуба (з пошкодженням кісток скелету та внутрішніх органів) та правої нижньої кінцівки, що призвели до розвитку крововтрати.
Між встановленими у гр-ки ОСОБА_16 вищеописаними кульовими пальними пораненнями та настання її смерті вбачається прямий причинний зв`язок.
Крім того, ОСОБА_20 24.06.2018 приблизно о 09:30, перебуваючи в квартирі за місцем мешкання ОСОБА_13 та його родини за адресою: АДРЕСА_3 , зайшовши до кімнати де у цей час знаходились ОСОБА_13 із цивільною дружиною ОСОБА_16 та малолітньою донькою ОСОБА_17 , 2005 року народження. Реалізуючи свій умисел на вбивство, на ґрунті особистих неприязних відносин, з вогнепальної нарізної зброї - мисливського карабіну «МКМ- 2», калібру 7,62 мм, здійснив постріли спочатку в ОСОБА_13 .
В цей час ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , побачивши ОСОБА_8 , вибігли з кімнати на балкон, при цьому ОСОБА_17 закрила за собою двері балкону, намагаючись сховатись від ОСОБА_8
ОСОБА_8 , підійшов до балкону, відкрив двері та перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді настання тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , бажаючи їх настання, здійснив в напрямку ОСОБА_17 та ОСОБА_14 не менше чотирьох пострілів.
Злочинними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_17 були спричинені тілесні ушкодження: одне вогнепальне наскрізне поранення лівого стегна, що супроводжувалось ушкодженням м`яких тканин та підшкірної клітковини; рана на задній поверхні тулубу вище проекції ості лівої лопатки (ліве надпліччя) та на правому стегні. За ступеням тяжкості вогнепальне поранення лівого стегна, рани у лівому надпліччі та на правому стегні належать до легких тілесних ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник на автомобілі «MITSUBISI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_5 .
Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , захисники ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та обвинувачений ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги.
В своїх апеляційних скаргах:
- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить вирок Київського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність по епізоду вчинення злочину за ч. 2 ст. 125 КК України. Ухвалити свій вирок та призначити ОСОБА_8 наступне покарання: п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - довічне позбавлення волі, ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України - 15 років позбавлення волі. На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Обґрунтовуючи свою вимогу прокурор вказує на те, що, згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_8 , вважаючи, що виконав усі дії для доведення свого умислу, направленого за заподіяння смерті малолітній ОСОБА_17 до кінця, з місця вчинення злочину зник на автомобілі «MITSUBISI PAJERO SPORT», реєстраційний номер НОМЕР_5 . Злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої ОСОБА_17 , ОСОБА_8 не довів до кінця по причинам, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_23 доставлена до КОЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня №1», де їй своєчасно надано невідкладна кваліфікована медична допомога. Виходячи з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, судом формально досліджені докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного по даному епізоду інкримінованого злочину. Судом не враховано спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події.
Обвинувачений ОСОБА_8 , в порядку ст. 403 КПК України відмовився від апеляційних скарг, поданих його захисниками ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .
З урахуванням доповнених апеляційних доводів та вимог своєї апеляційної скарги, просить змінити оскаржуваний вирок, перекваліфікувати його дії за епізодом стосовно ОСОБА_13 і ОСОБА_14 на ст.116 КК України, а за епізодом стосовно ОСОБА_24 врахувати положення ст.ст.39, 40 КК України. Скасувати судове рішення в частині вирішення цивільного позову та стягнення судових витрат, а також арешт, накладений на його майно, що вилучено під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Апелянт в свої апеляційних доводах вказує на те, що досудове розслідування проведено та судовий розгляд проведено з порушенням вимог кримінального процесуального закону і з обвинувальним ухилом; матеріали кримінального провадження сфальсифіковані; йому не було надано належної, професійної правової допомоги його захисниками ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ; рапорт старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_25 від 01.11.2018 року та висновок Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 202 від 20.11.2018р. є недопустимим доказами; з боку ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_26 стосовно нього був гіпнотичний вплив психоемоційного характеру і проведений відповідний обряд, внаслідок чого він чув їхні голоси у голові, відчував тривогу та страх за себе і свою сім`ю, боявся втратити все своє майно та потрапити до психіатричного закладу; зазначені обставини підтверджуються доказами, що наявні в матеріалах справи.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження:

- прокурора, який з урахуванням висновків експертиз частково підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, просив скасувати вирок суду, призначити новий розгляд в суді першої інстанції, та змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

- потерпілу ОСОБА_10 , яка підтримала вимогу прокурора.

- сторону захисту в особі захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 які просили скасувати вирок та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом,

дослідивши матеріали провадження колегія судді вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так під час апеляційного перегляду названого кримінального провадження за виникли обставини, які послугували підставою для перевірки психічного стану обвинуваченого ОСОБА_8 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.03.2021 року задоволено клопотання прокурора про проведення стаціонарної комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи.
Призначено у кримінальному провадженні №0000001 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.2 ч.2 ст.115 КК України, стаціонарну комісійну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведення якої доручено експертам Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», як провідній експертній установі, (м.Київ, вул.Митрофана Довнар-Запольського, 16) та Київського міського Центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А).
На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
Чи страждав ОСОБА_8 на момент вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки?
2) Якщо ОСОБА_8 страждав на будь-який із вказаних розладів на момент вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується, чи міг внаслідок цього усвідомлювати свої дії та/або керувати ними?
3) Чи страждає ОСОБА_8 на теперішній час на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий стан психіки та чи може усвідомлювати свої дії та/або керувати ними?
4) Чи потребує ОСОБА_8 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру? Якщо так, яких саме?
5) Які індивідуальні психологічні особливості ОСОБА_8 , що могли вплинути на його поведінку за фактичних обставин пред`явленого обвинувачення?
6) В якому емоційному стані знаходився ОСОБА_8 в момент вчинення кримінальних правопорушень згідно пред`явленого обвинувачення, який міг суттєво вплинути на його поведінку?
7) Чи знаходився ОСОБА_8 у стані фізіологічного аффекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання , в момент скоєння інкримінованого йому злочину ?
8)Якщо ОСОБА_8 знаходився у стані фізіологічного аффекту в момент вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується, як ця обставина могла вплинути на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними?
9) Який з висновків експертиз комісійної судово-психіатричної експертизи №470;156 від 30.08.2018 р., проведена КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня», чи повторної комісійної судово-психіатричної експертизи №470;202 від 20.11.2018 р., проведеної Київським міським Центром судово-психіатричної експертизи, найбільш спроможний з наукової точки зору?
Також, в разі можливості, надати відповідь на питання поставлені захисником, а саме:
1) Чи схильна особа - ОСОБА_8 до гіпнотичного впливу?
2) Чи існують ознаки того, що ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення 24 червня 2018 року в стані гіпнотичного впливу?

Згідно висновку повторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №49 від 26.05.2021 року проведеної ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», експерти надаючи відповіді на кожне поставлене питання які у своїй послідовності тотожні тим, що наведені в ухвалі Харківського апеляційного суду від 26.03.2021 року зазначили:
1,2 ОСОБА_8 на момент кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, страждав стійким хронічним психічним розладом у вигляді Шизофренії параноїдної форми (МКХ-10: Р 20.0.) За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
3. ОСОБА_8 на теперішній час страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді Шизофренії параноїдної форми(МКХ-10:Р 20.0.) та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
4. ОСОБА_8 за своїм психічним станом потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги з суворим наглядом.
5. У ОСОБА_8 виявляються наступні індивідуально-психологічні особливості: порушення операційного та мотиваційного компонентів мислення, порушення цілеспрямованості мислення у вигляді викривлення процесу узагальнення, резонерства, різноплановості, паралогічності та амбівалентності суджень, емоційно-вольові порушення у вигляді неадекватно підвищеного настрою, парадоксальності, сплощеності емоційних проявів, недостатності спонукальної функції мотивів, їх амбівалентності, ригідність установок та домагань, неадекватність самооцінки, відсутність критичних здібностей, які є проявом виявленої у нього психічної патології.
6. Емоційний стан ОСОБА_8 незадовго до та в період кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, характеризувався наявністю гострих відчуттів тривоги, страху, розгубленості, які були обумовлені його хворобливими переживаннями і є проявами виявленого у нього психічного розладу.
7,8. ОСОБА_8 в момент інкримінованого йому злочину у стані фізіологічного афекту та інших фізіологічних емоційних станах не перебував.
9,10,11. Запитання «Який з висновків експертиз комісійної судово-психіатричної експертизи №156 від 30.08.2018 року проведено КП «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» чи повторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 202 від 20.11.2018 року, проведеної Київським міським Центром судово-психіатричної експертизи, найбільш спроможний з наукової точки зору?; Чи схильна особа - ОСОБА_8 до гіпнотичного впливу?; Чи існують ознаки того, що ОСОБА_8 скоїв кримінальні правопорушення 24 червня 2018 року у стані гіпнотичного впливу? не входять в межі компетенції даної стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи.
Згідно висновку повторної комісійної комплексної судово психолого-психіатричної експертизи № 58 від 26.05.2021 року, проведеної проведеної Київським міським центром судово-психіатричної експертизи, експерти надаючи відповіді на кожне поставлене питання які у своїй послідовності тотожні тим, що наведені в ухвалі Харківського апеляційного суду від 26.03.2021 року зазначили:
1. ОСОБА_8 в період часу, до якого відносяться діяння, в скоєнні яких він на даний час обвинувачується, виявляв ознаки гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії (згідно з МКХ-10Т23.0).
2. ОСОБА_8 в період часу, до якого відносяться діяння, в скоєнні яких він на даний час обвинувачується, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
3. На теперішній час ОСОБА_8 виявляє ознаки хронічного маячного розладу (згідно з МКХ-10 Е22.0). За своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
4. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_8 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
5. Відповідь на дане запитання не належить до компетенції лікарів- судово-психіатричних експертів, що складали даний висновок експерта.
6. Відповідь на дане запитання не належить до компетенції лікарів- судово-психіатричних експертів, що складали даний висновок експерта.
7. Відповідь на дане запитання не належить до компетенції лікарів- судово-психіатричних експертів, що складали даний висновок експерта.
8. Відповідь на дане запитання не належить до компетенції лікарів- судово-психіатричних експертів, що складали даний висновок експерта.
9. Відповідь на дане запитання не належить до компетенції лікарів- судово-психіатричних експертів.
Відповіді на запитання, поставлені захисником:
1. Відповідь на дане запитання не належить до компетенції лікарів- судово-психіатричних експертів.
2. ОСОБА_8 в період часу, до якого відносяться діяння, в скоєнні яких він на даний час обвинувачується, виявляв ознаки гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії (згідно з МКХ-10 FР23.I).
Враховуючи названі висновки експертів, колегія суддів приходить до наступного.
Частиною 3 ст. 19 КК України встановлено, що не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними.
До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.
Статтею 93 цього Кодексу визначено, до кого можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Зокрема, відповідно пункту третього вказаної статті такі заходи можуть бути застосовані до осіб, які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Статтею 362 КПК України встановлено, що якщо під час судового розгляду будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про зміну порядку розгляду і продовжує судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

За приписами п.2 ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру.

Статтею 407 КПК України передбачені повноваження суду апеляційного інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок або ухвалу суду першої інстанції. Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи із системного аналізу положень п.2 ч.1 ст.392 , ст.407 КПК України, глави 39 КПК України, суд апеляційної інстанції може ухвалити рішення про застосування примусових заходів медичного характеру лише за процедурою перегляду ухвали місцевого суду про відмову в застосуванні таких заходів.

Вирішення вказаного питання, яке виникло після постановлення вироку але до набранням ним законної сили, в ході розгляду апеляційної скарги на вирок суду, суперечить вищенаведеним положенням закону та загальним засадам КПК.

Крім того, застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, позбавить можливості оскарження такого рішення, що є істотним порушенням прав особи.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг, скасування вироку з поверненням кримінального провадження до суду першої інстанції для розгляду в порядку глави 39 КПК України.

Також, колегія суддів враховує, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Згідно наведених вище висновків експертиз ОСОБА_8 за своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Таким чином колегія суддів вважає, що сукупність названих обставин свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 з урахуванням вимог ст. 508 КПК України такого запобіжного заходу як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровській філії «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою: Дніпро, вул.Надії Алексеєнко, 84, на 60 днів тобто до 29 січня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 362, 392, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 412, 415, 419, 508 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровській філії «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою: Дніпро, вул.Надії Алексеєнко, 84, на 60 днів тобто до 29 січня 2022 року.
Виконання ухвали покласти на:
Керівника Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», начальника Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" - ОСОБА_27 .
До поміщення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» утримувати його у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді