Справа № 710/1274/21
Провадження № 1-кп/710/52/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2022 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000760 від 20.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Матусів Шполянського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 вкінці червня 2021 року, більш точний час досудовим слідством не встановлений, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, через хвіртку проник на подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , де через незачинені на замок вхідні двері, проник у середину веранди будинку, звідки шляхом демонтажу з пральної машини викрав електродвигун потужністю 0,8 кВт, вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/9482-ТВ від 27.07.2021, становить 466 грн 67 коп. та сокиру без топорища, вартість якої, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/9482-ТВ від 27.07.2021, становить 181 грн 67 коп., яка знаходилася на підлозі, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 648 грн 34 коп.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднане з проникненням.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково, пояснив, що у літку, дати не пам`ятає, ОСОБА_6 зайшов до нього та попросив випити, але у нього не було горілки, та ОСОБА_9 пішов і прихопив із собою косу, лопату та сапу. Тоді він пішов до ОСОБА_6 до дому. Останнього не було вдома, двері у будинок були зачинені, а веранда була не зачинена, з якої він і забрав дві сокири, одна з яких не належала потерпілому, мотор із пральної машини та свою косу. Мотор та одну сокиру здав на металолом та отримав кошти. У подальшому розповів ОСОБА_6 , що взяв у нього речі.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, прокурора, яка вважала, що вина ОСОБА_7 доведена повністю, захисника, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 по вказаному епізоду доведена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитаний потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_7 влітку, дати не пам`ятає, забрав у нього з веранди сокири , одну з держаком, яка належала іншій особі, другу без держака, яка належала йому особисто, та зняв мотор із пральної машинки. У подальшому ОСОБА_7 зізнався йому, що це він взяв ті речі, оскільки вважав, що він у нього вкрав сапу, лопату та косу.

Допитаний свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він давав ОСОБА_11 сокиру, при цьому ОСОБА_12 доручення, щоб він забрав сокиру у ОСОБА_6 не надавав.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину також підтверджується письмовими доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2021 року, відповідно якої ОСОБА_6 повідомив, що 10.07.2021 року за місцем свого проживання помітив відсутність електричного двигуна та сокири;

протоколом огляду місця події від 25.07.2021 року у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 біля будинку по АДРЕСА_2 , відповідно якого ОСОБА_15 добровільно у присутності двох понятих видав працівникам поліції електродвигун від пральної машинки та сокиру без ручки (лезо), які, як пояснив останній, він в кінці червня 2021 року придбав у ОСОБА_7 ..

Зазначені обставини підтвердив у судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_15 ..

Вилучені речі були оглянуті (протокол огляду предметів від 26.07.2021 року) та визнані речовими доказами ( постанова від 26.07.2021 р.)

Відповідно висновку експерта від 27.07.2021 року № СЕ-19/124-21/9482-ТВ ринкова вартість електродвигуна від пральної машини потужністю 0,8 кВт, придатного до використання станом на червень 2021 року могла становити 466,67 грн; сокири без ручки 181,67 грн.

Даними протоколу огляду місця події від 02.08.2021 року із фототаблицею, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , із якого вбачається, що у веранді будинку наявна пральна машинка, всередині якої виявлена відсутність електродвигуна.

Відповідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 20.08.2021 року ОСОБА_6 впізнав сокиру без топорища.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.50, 65-67 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України - відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення як тяжкий злочин, відсутність обставини, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, обставини вчинення злочину, посередню характеристику обвинуваченого по місцю проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Ураховуючи усі зазначені обставини у їх сукупності, а також мету покарання відповідно до норм ст. 50 КК України, суд вважає, що необхідним кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на певний строк, у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у тому , що він повторно 19 липня 2021 року близько опівночі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, через хвіртку проник на огороджене парканом подвір`я будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_11 , де, відчинивши незамкнені на замок вхідні двері, проник всередину будинку, звідки викрав плазмовий телевізор марки «GRUNHELM», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/10255-ТВ від 27.08.2021 становить 3333 гривень та із веранди вказаного будинку викрав велосипед марки «Україна», чорного кольору, чоловічий, вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/9322-ТВ від 22.07.2021, становить 480 гривень, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 3813 гривень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Частинами 1, 2 ст. 2 КК України передбачено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Закон про кримінальну відповідальність, в якому передбачена відповідальність за вчинення певного виду злочину, є узагальнюючим нормативно-правовим утворенням. У ньому законодавцем закріплюються лише найбільш характерні ознаки, типові для множини суспільно небезпечних діянь визначеного виду, а також необхідні відмінні ознаки від інших діянь.

Зокрема, ст.185 КК України містить безпосередні вказівки лише на три найбільш характерні ознаки відповідного злочину, які достатні для отримання уявлення про його суспільно небезпечну сутність. Зокрема, це - спосіб (таємне); суспільно небезпечне діяння (викрадення); предмет (чуже майно).

Жодна із суб`єктивних ознак злочину в цій конструкції не вказана, хоча це не означає, що вони можуть бути будь-якими чи є не обов`язковими.

Необхідність наявності саме корисливого мотиву визначається змістом самого поняття викрадення як діяння, що криміналізоване у ст.185 КК України, незалежно від окремого зазначення цього мотиву в змісті диспозиції цієї статті.

Для наявності суб`єктивної сторони таємного викрадення чужого майна має бути встановлено, що особа діяла з прямим умислом, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку він не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.

Обов`язковою ознакою крадіжки є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому, або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Суспільна небезпечність даного злочину полягає в тому, що він порушує право громадян на власність та полягає у протиправному безоплатному вилученні чужого майна і оберненні його на користь винної особи, що завдає шкоди власникові.

Корисливий мотив, як обов`язкова ознака, при вчинені злочинів проти власності полягає в прагненні винного протиправно обернути чуже майно на свою користь.

Таким чином, із суб`єктивної сторони таємне викрадення чужого майна полягає в наявності лише прямого умислу, де винна особа усвідомлює, що протиправно безоплатно вилучає чуже майно і обертає його на свою користь, чим завдає шкоди власникові.

Отже, за умови встановлення відсутності у особи корисливого мотиву вчиненого діяння, відсутньою є суб`єктивна сторона крадіжки як злочину.

Допитаний в суді обвинувачений своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України не визнав, посилаючись на те, що умислу на викрадення телевізора та велосипеда у нього не було.

ОСОБА_7 пояснив, що із ОСОБА_6 перебувають у дружніх стосунках більше п`яти років, ходять один до одного додому, при цьому коли двері не зачинені просто заходять без стуку. Зазначив, що влітку, дати не пам`ятає, увечері, коли він зі співмешканкою, ОСОБА_16 , відпочивали, потерпілий розбив йому скло у вхідних дверях, він відразу пішов за ним до нього додому, щоб розібратись з приводу розбитих дверей, зайшов до будинку, який був відчинений, пошукав потерпілого, але його там не було, а квартиранта, який спав, він не добудився, тоді він вирішив узяти телевізор і велосипед з метою, щоб забезпечити ремонт потерпілим дверей. Вказані речі приніс до себе до дому та сказав ОСОБА_16 , з якою на той час спільно проживав (співмешканці), та ОСОБА_17 , який у нього проживав на квартирі, що залишить ці речі доки ОСОБА_6 не полагодить двері. Наміру присвоїти речі або продати їх не мав.

Указані обставини підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які зокрема показали, що після того як у будинку обвинуваченого було розбите скло у дверях, ОСОБА_7 відразу пішов до потерпілого, та приніс від нього телевізор і повідомив, що не поверне поки ОСОБА_6 не відновить двері.

Є неприйнятними доводи сторони обвинувачення щодо недопустимості показань вказаних свідків, як таких, що надані з чужих слів, а саме обвинуваченого.

Відповідно до частини 1 статті 97 КПК показаннями з чужих слів є висловлювання щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи. Таким чином, показанням з чужих слів буде твердження про існування певного факту, який особа не сприймала особисто, а дізналася про нього зі слів іншої особи.

Показання, які містять висловлювання іншої особи, надані з іншою метою, наприклад, для доведення того, що інша особа висловилася саме так за певних обставин, не можуть вважатися показаннями з чужих слів відповідно до статті 97 КПК, оскільки у такому разі вони є повідомленням про факт висловлювання, який свідок безпосередньо спостерігав (постанова Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 331/609/17).

Ураховуючи, що свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 безпосередньо сприймали ті обставини, які вони повідомили суду, зокрема, що ОСОБА_7 приніс речі, які належать потерпілому до себе до дому, не приховуючи їх, і повідомив, що взяв їх з метою забезпечення ремонту дверей потерпілим, які той розбив, їх свідчення не можна вважати показаннями з чужих слів.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що дійсно влітку розбив цеглою скло на вхідних дверях будинку, де проживав ОСОБА_7 , оскільки напередодні він дав йому непрацюючий мотор, щоб він його здав, а кошти поділили порівну, але ОСОБА_7 гроші не заніс. Після того, як розбив скло пішов додому та не до будинку, а до вбиральні, та коли зайшов до будинку виявив, що відсутній телевізор та велосипед. Зателефонував до поліції та повідомив про подію і вказав, що це зробив ОСОБА_7 .. Зазначив, що ОСОБА_7 вибачився перед ним та він не має до нього претензій. Крім того, клопотав перед судом про закриття провадження у справі, оскільки вони із обвинуваченим з`ясували стосунки з приводу цих подій.

Аналіз показів ОСОБА_6 вказує на те, що останній знав, що ОСОБА_7 забрав його речі внаслідок того, що він розбив йому двері.

Дані протоколу огляду місця події від 20.07.2021 року біля будинку по АДРЕСА_1 , розпочатий о 13.00 год, свідчать про те , що ОСОБА_18 добровільно віддав телевізор та велосипед, які взяв у ОСОБА_6 уночі, що вказує на те, що він не мав наміру приховувати вказані речі.

Показання обвинуваченого, потерпілого, а також свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 суд вважає такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини події, яка відбулась 19.07.2021 року, та вказують на відсутність в діянні обвинуваченого ознак суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме прямого умислу, корисливого мотиву та мети.

Надані стороною обвинувачення суду докази, а саме: рапорт про прийняття повідомлення про крадіжку від 20.07.2021 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2021 року; протокол огляду місця події від 20.07.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 , із фототаблицею, протокол огляду місця події від 20.07.2021 року біля будинку по АДРЕСА_1 , із фототаблицею, квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених ( отриманих) стосовно обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000760 від 20.07.2021 року, заява ОСОБА_6 про долучення товарного чеку та гарантійного талону на плазмовий телевізор марки Grunhelm та відповідно вказані докази, висновок експерта СЕ-19/124-21/9322-ТВ від 22.07.2021 ; протокол огляду предметів від 22.07.2021 року, відповідно якого оглянуто телевізор та велосипед, протокол пред`явлення речей для впізнання від 23.07.2021 року, відповідно якого ОСОБА_6 впізнав телевізор, протокол пред`явлення речей для впізнання від 23.07.2021 року, відповідно якого ОСОБА_6 впізнав велосипед, постанова про визнання речовими доказами від 23.07.2021 року, розписка потерпілого про отримання на зберігання вказаних речей, висновок експерта № СЕ-19/124-21/10255-ТВ від 27.08.2021, свідчать лише про факт зникнення телевізора та велосипеда із будинку потерпілого, а також про їх вартість.

Свідчення допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , не підтверджують вини ОСОБА_7 у інкримінованому йому злочині, а лише підтверджують проведення слідчої дії , огляду місця події від 20.07.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, свідок вказала, що в будинку обвинуваченого дійсно у дверях було розбите скло, та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 сперечались, та останній говорив, щоб ОСОБА_18 повернув речі, а ОСОБА_18 , у свою чергу говорив, що « хто мені двері востановить, які ти мені вибив», що також підтверджує показання обвинуваченого про відсутність умислу на крадіжку.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, за змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Положеннями п.2 ч.1 ст. 91 КПК України закріплено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити зокрема такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 373 КПК України виправдовувальний вирок ухвалюється у разі , якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Отже, оскільки стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б могли довести вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 по другому епізоду підлягає виправданню.

Керуючись ст.ст. 100,124,368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 по першому епізоду винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік , зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на виконання судово-товарознавчої експертизи за № СЕ-19/124-21/9482-ТВ від 27.07.2021 в сумі 686,48 грн (шістсот вісімдесят шість гривень 48 копійок) на користь держави.

Речові докази електродвигун від пральної машини потужністю 0,8 кВт та сокиру без ручки ; плазмовий телевізор марки "GRUNHELM" та велосипед марки "Україна", чорного кольору, чоловічий, які передані на відповідальне зберігання під розписку власнику ОСОБА_11 , залишити власнику.

ОСОБА_7 визнати невинуватим та виправдати у пред`явленому обвинуваченні за другим епізодом у вчиненні злочину, передбаченого передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Витрати на виконання судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-21/10255-ТВ від 27.08.2021 та № СЕ-19/124-21/9322-ТВ від 22.07.2021 на загальну суму 1372 грн 96 коп. віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1