Справа № 353/905/21
Провадження № 1-кп/353/26/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000068, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хімчин Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_7 , 30.08.2021 року близько 23 год 30 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом із своїм знайомим ОСОБА_8 знаходились у громадському місці на вулиці поблизу цілодобового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В той час біля магазину знаходилися ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проводили вільний час та пили каву. ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці, демонструючи явну неповагу до суспільства, став поводити себе зухвало, чіплявся до перехожих громадян, підійшов до своєї підводи, яка знаходилась неподалік, дістав з неї металевий прут, довжиною приблизно 40 см (арматуру) і нею розмахував перед перехожими, намагаючись спричинити їм тілесні ушкодження. З даного приводу ОСОБА_9 зробив йому зауваження, вказавши, що така поведінка у громадському місці недопустима і попросив припинити зухвалі дії та не порушувати громадський порядок.

Після цих слів ОСОБА_7 , розуміючи, що він перебуває у громадському місці, демонструючи явну неповагу до суспільства, діючи умисно, безпричинно, з особливою зухвалістю, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, з хуліганських спонукань, в присутності ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та продавця магазину «Каштан» ОСОБА_11 , демонструючи грубу силу, бажаючи спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , з яким попередньо не був особисто знайомим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи бажання протиставити себе оточуючим, а також застосовуючи фізичну силу, ногою наніс один удар в ділянку живота ОСОБА_9 , спричинивши йому фізичну біль. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 заздалегідь заготовленим металевим прутом (арматурою), який тримав у руках, наніс один удар ОСОБА_9 в ділянку голови, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої завушної ділянки.

Таким чином, встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, що виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що він дійсно 30.08.2021 року близько 23 год 30 хв, був у стані алкогольного сп`яніння разом із своїм знайомим ОСОБА_8 поблизу магазину «Каштан» у смт. Обертин. Пізніше він взяв зі своєї підводи металевий прут, довжиною приблизно 40 см (арматуру) і почав нею розмахував перед перехожими, намагаючись спричинити їм тілесні ушкодження. Потерпілий ОСОБА_9 , якого він раніше не знав, зробив йому зауваження Після цього почався між ними словесний конфлікт і він наніс ногою один удар в ділянку живота ОСОБА_9 та металевим прутом (арматурою), який тримав у правій руці, наніс йому один удар в ділянку голови з лівої сторони. Щиро розкаюється у вчиненому, шкоду зобов`язується відшкодувати. Просив покарати його не суворо.
Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання, врахувавши щире каяття, сприяння суду у встановленні істини по справі та особу обвинуваченого, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, 03.03.2022 року подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та призначити обвинуваченому суворе покарання (а.к.п. 82).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_12 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_12 у діях, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто хуліганстві та кваліфікує його дії за ч.4 ст.296КК України.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ч.4 ст. 296 КК України, класифікується як тяжкий злочин.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до п. 13 ч.1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/13) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що згідно ст. 89 КК України він є не судимим, є особою, молодою за віком, одружений, має місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується, ставлення обвинуваченого до вчиненого та сприяння суду у встановленні істини по справі, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та наявність обтяжуючої обставини вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», а тому суд враховуючи вищезазначене, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.
Суд також враховує досудову доповідь Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 30.11.2021 року, про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе за окремих підстав; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий (а.к.п. 42,43).
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, позицію прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд вважає, що встановлені по справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України в даному випадку є явно недоцільним і дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винуватого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено та учасниками розгляду відповідних клопотань не заявлялось.
Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Строк відбуття ОСОБА_7 призначеного покарання рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання цим вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:
- чотири металевих циліндри, які служать для кріплення навісних бортів на віз, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 5 (м.Тлумач) Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.
- DVD-R ком пакт диск із відео файлами з камер відеоспостереження розважально-відпочинкового комплексу «Замок Злати» - зберігати в матеріалах досудового розслідування.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_14 МОТРУК