Справа № 603/289/21
Провадження № 1-кп/603/65/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2021 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000098 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2021 року,
про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не депутата, раніше не судимої, непрацюючої, неодруженої, що має на утриманні одну неповнолітню дитину

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
провівши підготовче судове засідання зазначеного кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення та частина статті закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Згідно обвинувального акту та наданої угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) вчиненому повторно.

12 вересня 2018 року в ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману на загальну суму 5507 грн 76 коп, чим завдала шкоди державі, в особі Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області.
Реалізовуючи свій злочинний намір, 12 вересня 2018 року ОСОБА_3 , бажаючи незаконно отримати державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації за адресою: м.Монастириська, вул. Лесі Українки, 6, Тернопільської області власноручно заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за формами затвердженими Наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 та Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.07.2003 №204 відповідно, та подала їх в Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області. При поданні заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, ОСОБА_3 , була попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплат призначених державних допомог та/або повернення надміру нарахованих коштів в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї, у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги вона зобов`язується повідомити про це органи праці та соціального захисту населення та одночасно підтвердила, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги будуть перевірені згідно з вимогами чинного законодавства, про що нею власноручно було виконано підписи.
ОСОБА_3 , достовірно знаючи про факт перебування у її приватній власності: житлового будинку АДРЕСА_2 , який згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у її приватній власності з 01.11.2016 року і цей факт може стати підставою для відмови у призначенні їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, діючи всупереч п.3 ст.10 Постанови Кабінету Міністрів України№250 від 25 лютого 2003 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, шляхом обману працівника Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації, який виразився у повідомленні недостовірних відомостей, а саме: ОСОБА_3 не зазначила у розділі ІІІ «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» за період з 01.09.2018 року по 28.02.2019 рік декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, інформацію про те, що їй на праві власності окрім житлового будинку АДРЕСА_3 , який згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у її приватній власності з 01.11.2016 року також належить житловий будинок АДРЕСА_2 , який згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у її приватній власності з 01.11.2016 року як наслідок, за результатами розгляду заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, з недостовірними відомостями поданими 12.09.2018 року ОСОБА_3 , працівником Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям із 01.09.2018 року по 28.02.2019 рік включно, із виплатою 875,39 гривень щомісячно, з грудня 2018 року по лютий 2019 року по 960,53 гривень. Проведеною сектором державних соціальних інспекторів звіркою повноти та достовірності інформації ОСОБА_3 , встановлено надмірну виплату за вказаний період коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім ям на загальну суму 5507,76 гривень.
Крім того, у вересні 2019 року ОСОБА_3 повторно вирішила незаконно отримати державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та заволодіти таким чином бюджетними коштами н загальну суму 4132 гривень 75 копійок, внаслідок незаконного отримання такої державної соціальної допомоги.
Так, 01 вересня 2019 року ОСОБА_3 , бажаючи незаконно отримати державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації за адресою: м.Монастириська, вул. Лесі Українки, 6, Тернопільської області власноручно заповнила заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за формами затвердженими Наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441 та Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.07.2003 №204 відповідно, та подала їх в Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області. При поданні заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, ОСОБА_3 , була попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплат призначених державних допомог та/або повернення надміру нарахованих коштів в разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї, у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги вона зобов`язується повідомити про це органи праці та соціального захисту населення та одночасно підтвердила, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги будуть перевірені згідно з вимогами чинного законодавства, про що нею власноручно було виконано підписи.
ОСОБА_3 , достовірно знаючи про факт перебування у її приватній власності: житлового будинку АДРЕСА_2 , який згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у її приватній власності з 01.11.2016 року і те, що цей факт може стати підставою для відмови у призначенні їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, шляхом обману працівника Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації, який виразився у повідомленні недостовірних відомостей, а саме: ОСОБА_3 не зазначила у розділі ІІІ «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» за період з 01.09.2019 року по 01.02.2020 рік декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, інформацію про те, що їй на праві власності окрім житлового будинку АДРЕСА_3 , який згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у її приватній власності з 01.11.2016 року також належить житловий будинок АДРЕСА_2 , який згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у її приватній власності з 01.11.2016 року як наслідок, за результатами розгляду заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, з недостовірними відомостями поданими 06.09.2019 року ОСОБА_3 , працівником Управління соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям із 01.09.2019 року по 01.02.2020 рік включно, із виплатою 609,99 грн щомісячно, за грудень 2019 рік 711 грн 54 коп, січень та лютий 2020 року по 795 грн 62 коп.
Проведеною сектором державних соціальних інспекторів звіркою повноти та достовірності інформації ОСОБА_3 , встановлено надмірну виплату за вказаний період коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на загальну суму 4132 гривень 75 копійок.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

31 травня 2021 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000098 від 25.05.2021 року, з одного боку, обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Бучацької окружної прокуратури за адресою м. Бучач, вул.Міцкевича, 10А укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст. 190 КК України за встановлених у висунутій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Вказаною угодою враховано фактичні обставини вчинення злочину, його тяжкість як показник індивідуального рівня його суспільної небезпеки, зумовленого специфічними об`єктивними і суб`єктивними ознаками, ступінь та характер сприяння підозрюваного під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, факт повного і беззастережного визнання винуватості у вчиненні злочину, наявність пом`якшуючих обставин, передбачених ст. 66 КК України, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_3 в повному обсязі відшкодувала матеріальну шкоду Управлінню соціального захисту населення Чортківської РДА, наявність обтяжуючих обставин, передбачених ст.67 КК України, а саме вчинення злочину повторно, особу підозрюваного, її характеристику, а також положення ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, згідно із якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, вимоги ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації порання, забезпечуючи принцип співрозмірності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченої, сторони угоди погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України враховуючи щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, а також те, що особа притягується до кримінальної відповідальності вперше, сторони угоди узгодили звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону в ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачену ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_5 , дослідивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.
Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначенні статтею 472 КПК України, зокрема, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Під суспільним інтересом у кримінальному процесі розуміють певну вигоду як для суспільства в цілому і для конкретної людини, зокрема. Суспільний інтерес - це те, що спонукає діяти так, а не інакше заради блага всього суспільства і для блага окремої людини, це те, що є рушійною силою кримінального процесу, визначає його динаміку.
Характер і тяжкість обвинувачення прокурор повинен враховувати у співвідношенні із суспільним інтересом до розслідуваного кримінального провадження. Зокрема, не повинна укладатися угода про визнання винуватості якщо особою вчинене кримінальне правопорушення, яке набуло значного суспільного резонансу, засудження особи за таке правопорушення у подальшому буде виконувати превентивну функцію. Держава в особі правоохоронних органів заінтересована у викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, зменшення рівня злочинності, у зв`язку з чим прокурор завжди повинен враховувати можливість прискорити досудове розслідування та судовий розгляд у разі визнання обвинуваченим своєї вини. У випадку, коли винна особа має відомості про вчинення іншими особами тяжких кримінальних правопорушень, прокурор повинен надати перевагу цій обставині, оскільки викриття більш тяжкого правопорушення для держави є більш важливим, ніж засудження особи за менш тяжке кримінальне правопорушення. Також, однією із ознак суспільного інтересу є прискорений розгляд кримінального провадження, зменшення навантаження на суд, прокурорів та адвокатів, що у свою чергу стає дієвим інструментом у боротьбі з кримінальним правопорушенням, оскільки забезпечує невідворотність покарання для обвинуваченого та допомагає пришвидшити розслідування інших епізодів кримінальних правопорушень.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що укладення прокурором угоди відповідає інтересам суспільства, адже це сприятиме швидкому судовому провадженню, стимулюватиме інших підозрюваних чи обвинувачених укладати угоди про визнання винуватості з метою сприяння у проведенні кримінального провадження та отримання для себе більш м`якого покарання чи звільнення від його відбування тощо. Виконання обвинуваченим умов угоди, надасть можливість викрити більшу кількість кримінальних правопорушень. Окрім того, це забезпечить притягнення обвинуваченого та інших осіб до відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень. Зазначене впливатиме на усвідомлення іншими особами караності протиправних діянь, свідчитиме про невідворотність покарання. Це також забезпечить у повній мірі мету кримінального провадження, передбачену у ст. 2 КПК України, згідно з якою завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання, сторонами враховано особу обвинуваченої яка раніше не судима, має на утриманні одну неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , яким є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Також суд бере до уваги заяву, що надійшла до суду від представника потерпілої сторони - Управління соціального захисту населення Монастириської РДА Тернопільської області ОСОБА_6 про те, що вона просить розглядати кримінальне провадження у її відсутності, затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена розуміє свої права визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Судом також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зазначена в угоді міра покарання для обвинуваченої установлена в межах санкції частини 2 статті 190 України.
За таких підстав, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 31 травня 2021 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Інші питання.
Цивільний позов не пред`являвся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 314, 374-376, 469-471, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 31 травня 2021 року укладену у кримінальному провадженні №0000098 від 25.05.2021 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій і прокурору.
Суддя ОСОБА_1