Справа № 204/1677/22
Провадження № 1-кс/204/385/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисників адвоката ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, руського, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, який працює менеджером в ТОВ «Монтекс», розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин та бойових припасів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 придбав у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу до 14.03.2022 та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «386/282-811/т» 1 шт. та запал до вказаної гранати типу УЗРГМ з позначенням «133-71», патрон для ГП-25-ВОГ-25 без маркування, патрон калібру 9 мм з маркуванням НОМЕР_1 , патрон калібру 5,45 мм з маркуванням 790, патрон калібру 7,62 мм з маркуванням НОМЕР_2 . Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу до 14.03.2022 та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин ОСОБА_6 переніс до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 вказані предмети, де їх зберігав без передбаченого законом дозволу. Під час обшуку 14.03.2022 приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед іншого було виявлено та вилучено корпус гранати типу Ф-1 з маркуванням «386/282-811/т» 1 шт. та запал до вказаної гранати типу УЗРГМ з позначенням «133-71», набій для ГП-25-ВОГ-25 без маркування, набої калібру 9 мм з маркуванням НОМЕР_1 , набій калібру 5,45 мм з маркуванням 790, набій калібру 7,62 мм з маркуванням 79539. Таким чином, дії ОСОБА_6 , які виразились у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухових речовин та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України.

ОСОБА_6 був затриманий слідчим слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення о 18 год. 30 хв. 14.03.2022, та 15.03.2022 повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України. Таким чином, орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_6 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний, його захисники, кожний окремо, заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зазначивши, що наведені в клопотанні ризики є необгрунтованими.

Свідок ОСОБА_8 допитаний в судовому засіданні, зазначив про події проведеного обшуку за місцем проживання підозрюваного, події допиту та вилучення зброї.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, свідка, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 27.02.2022 року за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110, ч.1 ст.263, ч.3 ст.332-2, ч.5 ст.27, ч.2 ст.437 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється відділом Дніпропетровської обласної прокуратури.

Підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий слідчим слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення о 18 год. 30 хв. 14.03.2022 року; та 15.03.2022 року останньому повідомлено про підозру за ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчим суддею встановлено, що не всі ризики, передбачені п.п. 1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України наявні.

Так, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, наявний, оскільки підозрюваний враховуючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, з метою уникнення відповідальності за скоєне, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, відсутній. Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та що саме знищити, сховати або спотворити може підозрюваний, у клопотанні слідчого не зазначено та у судовому засіданні не встановлено.

Щодо ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що він відсутній, оскільки жодних доказів стосовно ймовірності вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, у судовому засіданні встановлено, не було.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Що стосується посилань захисників на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зазначено термін «Обгрунтована підозра», який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпьелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A? N182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У зв`язку з викладеним, доводи захисників підозрюваного про необґрунтовану підозру є безпідставними.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного.

Будь-яких доказів, щодо неможливості перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, не надано та стороною захисту не доведено.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить запобігання вказаним вище ризикам, що підтверджують такі обставини: тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким; тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину караються позбавленням волі на строк до семи років позбавлення волі; переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183,184,186,193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 27.02.2022 року, тобто до 11 травня 2022 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1