Справа № 338/1431/20
Провадження № 1-кп/344/710/22
У Х В А Л А
03 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді: ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглядаючи матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.п.1, 4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України без визначення розміру застави, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, вказує на наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, так як обвинувачений усвідомлює неминучість призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі за вчинення ним особливо тяжкого злочину; можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; а також незаконного впливу на свідків та потерпілу, оскільки деякі з них є його близькими родичами та проживають з ним в одному господарстві, просить дане клопотання задовольнити.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечує щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, просить врахувати, те що ОСОБА_6 є неповнолітнім та змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його законний представник підтримує думку захисника.
Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає наступне.
Прокурором подано клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України, яке він обґрунтовує тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, злочин в яких обвинувачується ОСОБА_6 є особливо тяжким.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.
Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_6 , його вік, міцність соціальних зв`язків, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого щодо осіб похилого віку та щодо осіб з якими він перебуває у сімейних відносинах, суд вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, які ще не допитані в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
В той же час прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, злочин в яких обвинувачується ОСОБА_6 є особливо тяжким.
Обставини, що слугували підставою застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено. При цьому, доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.
Оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задоволити, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою слід продовжити на строк до 60 днів.
Одночасно, суд звертає увагу на те, що суддя ОСОБА_7 станом на даний час перебуває у відпустці, що унеможливлює подальший колегіальний розгляд вказаного провадження, в тому числі вирішення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , строк дії якого закінчується 06.02.2022 року.
З урахуванням того, що відповідно до п.20-5 розділу 6 «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Керуючись ст.ст.176-178, ст.ст.183, 194, ст.331, ст.369-372, п.20-5 розділу 6 «Перехідні положення» КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 04 квітня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Головуюча-суддя : ОСОБА_8