Справа № 713/147/20
Провадження №1-о/713/4/21
УХВАЛА
іменем України

16.11.2021 м. Вижниця
Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст.462 КПК України заяву засудженого ОСОБА_2 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.11.2020 року по справі №713/147/20, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000332 від 17.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На електронну адресу суду надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від від 09.11.2020 року по справі №713/147/20, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000332 від 17.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

В заяві засуджений ОСОБА_2 посилається на наявність нововиявлених обставин, визначених п.4 ч.2 ст.459 КПК України, тобто наявність інших обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зазначає, що суд незаконно змінив судове рішення від 04.12.2018 року Садгірського районного суду м.Чернівці, яким його було засуджено до п`яти років позбавлення волі з відстрочкою і встановив іспитовий строк один рік не вчинення нового злочину, і замінив своє судове рішення, яким визнав його винним за ст.185 ч.1 КК України, за вчинення кримінального проступку, а не нового злочину і присудив три місяці арешту. Вироком Вижницького районного суду незаконно додано п`ять років позбавлення волі, з підстав порушення ним застереження попереднього судового рішення від 04.12.2018 року, яким був встановлений іспитовий строк на один рік. Велосипед, який він без дозволу взяв належить його родичам, які претензій не мають. Стверджує, що судовий розгляд було проведено формально і не повністю, порушено вимоги кримінального процесуального законодавства України, вважає, що вирок Вижницького районного суду від 09.11.2020 року підлягає обов`язковому скасуванню з ухваленням нового справедливого судового рішення з дотриманням всіх вимог ст.ст.370, 374 КПК України та законодавства України.

Перевіривши відповідність заяви вимогам ст. 462 Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що вона не може бути предметом розгляду суду з огляду на таке.

Так, згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За змістом пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК, звертаючись з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, особа, яка подає заяву, повинна вказати на обставини, що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК визнаються нововиявленими, а також належним чином обґрунтувати свої доводи щодо наявності відповідних обставин у кримінальному провадженні.

Проте вказаних приписів закону засуджений ОСОБА_2 не виконав, оскільки у заяві не зазначено обставин, що згідно з ч. 2 ст. 459 КПК можуть визнаватися нововиявленими та могли би вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду й засудженому під час розгляду справи судом, а також доводів на підтвердження наявності відповідних обставин.

Положеннями ч. 1 ст. 461 КПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Разом із тим, як вбачається зі змісту заяви засудженого ОСОБА_2 , не вказано коли йому стало відомо про нововиявлені обставини, які вважає, що є предметом перегляду судового рішення.

Крім цього заява засудженого ОСОБА_2 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», надійшла 16.11.2021 року на електронну адресу Вижницького районного суду, тобто в електронній формі.

Наказом Державної судової адміністрації України від 22.12.2018 року №628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» визначено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах). Місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми «Електронний суд» керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми електронного суду.

Пунктами 1, 2 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду визначено, що обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.

Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 01.06.2020 року №247, у місцевих та апеляційних судах запроваджено в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет».

Отже, надсилання процесуальних документів до Вижницького районного суду Чернівецької області в електронній формі передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за покликанням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного кваліфікованого електронного підпису.

Однак суд зауважує, що надіслання до суду в електронному вигляді заяви разом додатками має здійснюватися із використанням підсистеми «Електронний суд», а не у спосіб надіслання заяви на електронну адресу суду.

Тобто для можливості користування цим сервісом необхідно пройти процедуру ідентифікації та здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Суд зазначає, що відомості про формування засудженим заяви в підсистемі «Електронний суд», а також докази перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на заяву із використанням підсистеми «Електронний суд» відсутні, що свідчить про використання ним непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до Вижницького районного суду з даною заявою.

Аналогічна права позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 22.10.2020 року у справі №855/67/20, згідно з якою Верховний Суд з таких же підстав повернув апеляційну скаргу, подану до суду електронною поштою та з використанням електронного цифрового підпису, однак не через підсистему «Електронний суд».

Крім того, аналогічних висновків Верховний Суд також дійшов у інших ухвалах, а саме від 03.04.2020 року у справі №9901/92/20, від 15.07.2020 року у справі №520/5648/2020 та від 06.07.2020 року у справі №520/3974/2020.

При цьому, суд зазначає, що обмеження, пов`язанні з використанням підсистеми «Електронний суд», у тому числі щодо подачі процесуальних документів через «Електронний кабінет», є легітимними, пропорційними та не перешкоджають доступу до правосуддя.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, наведеними, зокрема, в рішеннях від 28.05.1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» та від 13.02.2001 року у справі «Кромбах проти Франції», держава може встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 року в справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, в тому числі щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Крім того, положення правила 45 Регламенту Європейського суду з прав людини також встановлює, що будь-яка заява, подана згідно зі статтями 33 чи 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оформлюється письмово і підписується заявником або представником заявника.

Отож, норми Регламенту ЄСПЛ вимагають, щоб звернення людини до ЄСПЛ відбулося у письмовій формі, містило підпис і це не розцінюється як обмеження доступу до правосуддя.

Суд звертає увагу на те, що у цьому конкретному випадку право доступу до суду не можна вважати порушеним, оскільки заявник має можливість звернутись до суду в порядку, визначеному Законом (в письмовій формі безпосередньо до суду чи через засоби поштового зв`язку, або в електронній формі через сервіс «Електронний суд»). Адже національне процесуальне законодавство з регулювання цього питання є достатньо чітким для його розуміння та виконання і розумних сумнів у не відповідності вимогам «якості» закону не виникає.

Встановлено, що заява, яка містить в собі сканований підпис особи, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №713/147/20 від імені ОСОБА_2 подана не через електронний сервіс «Електронний суд», розміщений за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login та не в письмовій паперовій формі і не містить електронного цифрового підпису особи, що її подала.

Однак, заява ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами всупереч положенням ч.3 ст.462 КПК України не підписана заявником.

Таким чином, подана засудженим ОСОБА_2 заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не оформлена з дотриманням вимог, передбачених ст.462 КПК України.

А дотримання вимог, встановлених ст.462 КПК України щодо змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, має особливе процесуальне значення, оскільки від того, які доводи і мотиви викладені у заяві, залежать і наслідки кримінального провадження за цими нововиявленими обставинами.

Отже, приписів ст. 461 КПК засудженим не дотримано.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК, тобто така заява підлягає поверненню.

Оскільки підстав для відкриття провадження за заявою засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами немає, заява підлягає поверненню засудженому.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.429 ч.3, 459, 461 ч.1, 464 ч.3 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.11.2020 року по справі №713/147/20, у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000332 від 17.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України повернути засудженому ОСОБА_2 .

Копію ухвали разом із заявою надіслати засудженому ОСОБА_2 .

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє особу права повторного звернення до суду з відповідними вимогами у встановленому законом порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іван КИБИЧ