Справа № 132/614/22
Провадження №11-сс/801/186/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,
зі секретарем: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000063 від 18.03.2022 року підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :
прокурора: ОСОБА_8 ,
захисника : ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19 березня 2022 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 днів, до 16 травня 2022 року включно.
Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у межах 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 173670 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок отримувача: UА00000, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286252, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава, номер та дата ухвали суду, кримінальне провадження, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
В разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області; повідомляти слідчого відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.
Роз`яснено підозрюваному п.п.8,10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного захожу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 16.05.2022 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

19.03.2022 року до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області звернувся заступник начальника СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.
Згідно клопотання, ОСОБА_7 будучи раніше судимим 10.09.2020 р. Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільнений на підставі ст.75 КК України від призначеного йому покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 18.03.2022 року біля 10:00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи узгоджено за попередньою змовою із ОСОБА_10 , маючи єдиний умисел на крадіжку чужого майна, зайшли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зберігається майно належне ОСОБА_11 . В подальшому, ОСОБА_7 . Спільно із ОСОБА_10 пошкодили вікно шляхом розбиття скла, та проникли всередину будинку, де побачили електричну плиту марки «ЕПШ-1-1-0,8/220», зеленого кольору, сокиру, дві пари чоловічих гумових чобіт, дві пари жіночих колош із хутром, алюмінієвий бідон із кришкою об`ємом 5 л., алюмінієвий бідон із кришкою об`ємом 20 л., радіоприймач із вбудованим ліхтарем марки «Sunga» моделі «S7-238B», дві ручні пили для дерева, та дві алюмінієві м`ясорубки, які вирішили викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, повторно, намагався вчинити крадіжку вищезазначеного майна ОСОБА_12 , загальною вартістю 2440 грн. Електричну плиту марки «ЕПШ-1-1-0,8/220», зеленого кольору, сокиру, дві пари чоловічих гумових чобіт, дві пари жіночих колош із хутром, алюмінієвий бідон із кришкою об`ємом 5 л., алюмінієвий бідон із кришкою об`ємом 20 л., радіоприймач із вбудованим ліхтарем марки «Sunga» моделі «S7-238B», дві ручні пили для дерева, та дві алюмінієві м`ясорубки, принесли в кімнату будинку, де було пошкоджене вікно. Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 довести до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були викриті іншою особою ОСОБА_13 , який затримав їх на місці події, про що повідомив ОСОБА_12 , який викликав працівників поліції.
18.03.2022 року ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення а порядку ст.208 КПК України, та 19.03.2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 19.03.2022 року, постановити нову ухвалу, якою обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або зменшити визначений розмір застави.
Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що в клопотанні слідчого, а в подальшому і в оскаржуваній ухвалі не викладено обгрунтування задекларованих ризиків. Таке посилання на загальний перелік ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатньо. На законодавчому рівні закріплений обов`язок прокурора викласти обставини, що підтверджують наявність ризиків та посилання на матеріали, які підтверджують ці обставини (п.5 ч.1 ст.184 КПК України).
Слідчий суддя при задоволенні клопотання слідчого щодо визначення розміру застави обрав не співмірний розмір застави у максимальному розмірі не звернувши увагу що матеріальна шкода по даному правопорушенні відсутня, оскільки злочин не доведений до завершення.
Слідчим суддею не доведено наміру ОСОБА_7 ухилятись від слідства та суду, а так само недоведеним залишився ризик продовження злочинної діяльності, який слідчим в клопотанні не обґрунтовано.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 не містить посилання на докази, які досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання, та свідчить про те, що жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням свободи, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Слідчим суддею проігноровано вимоги національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, про що 19.03.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру.
Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення аналогічного злочину, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років; ОСОБА_7 може незаконно впливати на потепілого, свідків, також є ризик, що останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може в будь-який момент покинути територію України через неконтрольовану частину кордону, чим перешкоджати органу досудового розслідування провести необхідні слідчі дії та завершити досудового розслідування у визначений законом строк. Не виключено і ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки останній непрацевлаштований, не має належного джерела прибутку та те, що раніше був судимим за вчинення умисного злочину.
При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею враховано вік останнього, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя врахував, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки перебувачи на волі ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.
Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що слідчим суддею не доведено наміру ОСОБА_7 ухилятись від слідства та суду, а так само недоведеним залишився ризик продовження злочинної діяльності, який слідчим в клопотанні не обґрунтовано є безпідставним, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільненим на підставі ст.75 КК України від призначеного йому покарання із випробуванням, із іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні аналогічного злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду. Крім того, останній не має постійного джерела доходу, а тому є ризик продовження ОСОБА_7 злочинної діяльності.
Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник ОСОБА_6 фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенніу справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 173670 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з даним розміром погоджується і суд апеляційної інстанції.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів з вказаними висновками слідчого судді погоджується і вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою.
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .
Ухвалу слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 19 березня 2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4