Справа № 464/1566/20
Провадження № 11-кп/811/841/20 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_5 на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24 червня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ПП «Мережа-Сервіс Львів» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПП «Мережа-Сервіс Львів» 1111,60 грн. матеріальної шкоди.
Вирішено питання з речовими доказами.
Згідно з вироком ОСОБА_6 , 15.03.2020, близько 19.55год., перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», який належить ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Коломийська, 7а, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із торгової полиці майно ПП «Мережа-Сервіс-Львів», а саме 1 пляшку віскі «Джеймесон», ємкістю 0,7 л., вартістю 330,75грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ПП «Мережа-Сервіс Львів», матеріальну шкоду на суму 330,75 грн.
Крім того, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 13.00 год. до 13.15 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», який належить ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Довженка, 5, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із торгової полиці майно ПП «Мережа-Сервіс Львів», а саме 1 пляшку лікеру «Бейліс», ємкістю 0,5 л., вартістю 311,65грн. 1 пляшку коньяку «Азнаурі», ємкістю 0,5 л., вартістю 118,50грн. та упаковку сосисок «Глобино», вартістю 19,95 грн, загалом на суму 450,10грн. якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ПП «Мережа-Сервіс-Львів», матеріальну шкоду на суму 450,10 грн.
Також, ОСОБА_6 , 17.03.2020, близько 16.25 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», який належить ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою м.Львів, вул. Антонича,6, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із торгової полиці майно ПП «Мережа-Сервіс Львів», а саме 1 пляшку віскі «Джеймесон», ємкістю 0,7 л., вартістю 330,75грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв ПП «Мережа-Сервіс-Львів», матеріальну шкоду на суму 330,75 грн.
Не погоджуючись із зазначеним вирокомзаступник прокурора Львівської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його, внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
В обґрунтування покликається на те, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, вирок підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що висновок суду не мотивований, суперечить положенням ст. 75 КК України, а також встановленим під час судового провадження даним про особу винного та іншим обставинам справи. Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів проти власності та, маючи непогашену судимість, протягом короткого періоду після звільнення з установи відбування покарання знову з корисливих мотивів вчинив умисні злочини, передбачені ч.2 ст. 185 КК України, а саме повторно, таємно викрав чуже майно. Крім цього, суд першої інстанції врахував щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, проте не мотивував належним чином, у яких саме діях виражалось відповідне ставлення ОСОБА_6 до вчиненого. Також, суд першої інстанції зазначив, проте не врахував при призначенні покарання висновки досудової доповіді Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, згідно з якою ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення є високим, а також високим є ризик його небезпеки для суспільства.
Заслухавши виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам суд першої інстанції дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.
Що стосується апеляційної скарги прокурора у справі про невідповідність вимогам закону призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Відповідно до ст. 65 КК України суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Дотримання цих вимог з приводу загальних засад призначення покарання необхідне, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно положень статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
Виходячи зі змісту ст. 75 КК України її положення застосовуються лише у тому випадку, коли суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, має обґрунтовані підстави дійти висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування призначеного покарання.
Також згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд виходить не тільки із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, а й з надання можливості засудженому виправитись та запобігти вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Так, вироком Сихівського районного суду м.Львова від 24 червня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік. Згідно ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, з врахуванням способу вчинення злочину, позицію обвинуваченого, який вину визнав, слід на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання
Крім цього, суд апеляційної інстанції враховую, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення 15, 16 та 17 березня 2020 року, а саме після відбуття ним покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років за вироком Буського районного суду Львівської області від 22 лютого 2013 року за ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України.
На переконання колегії суддів, встановлені судом обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання у виді позбавлення волі.
Суд апеляційної інстанції вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, та відповідає вимогам статті 65 КК України. Підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання явно несправедливим через його м`якість, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, відтак апеляційні вимоги прокурора не підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Сихівського районного суду м.Львова від 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - протягом трьох місяців з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3