Справа № 304/1554/21 Провадження № 1-кс/304/270/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 22 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 22 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль марки «Фольксваген Гольф 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , та залишити його на зберіганні на спеціальному майданчику тимчасового тримання відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Встановлено, що 21 листопада 2021 року о 12.59 год в загальному дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 на автомобілі марки «Фольксваген Гольф 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, здійснюючи маневр розвороту, заднім ходом, будучи неуважним, не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_3 , внаслідок чого остання впала на землю та отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правого передпліччя та перелому правої гомілки. Після проведення огляду місця ДТП вказаний автомобіль доставлено до відділення поліції та поміщено на майданчик тимчасового тримання відділення поліції № Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Перечин, вул. Ужгородська, 37 Ужгородського району Закарпатської області. Автомобіль марки «Фольксваген Гольф 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, є предметом вчинення кримінального правопорушення та може містити на собі сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим 22 листопада 2021 року його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову. Зважаючи на те, що тимчасово поміщений на спеціальний майданчик автомобіль марки «Фольксваген Гольф 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, є речовим доказом та має значення речового доказу в даному кримінальному провадженні, а також з метою встановлення технічної справності транспортного засобу, виявлення причин та умов, які сприяли дорожньо-транспортній пригоді, необхідні спеціальні знання та залучення спеціалістів з подальшим проведенням експертиз, для виконання яких необхідно надати експерту доступ до вказаного автомобіля в такому стані, в якому він залишився після ДТП, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий СВ ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

У судове засідання власник майна ОСОБА_5 також не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як убачається з наданих слідчим матеріалів, 21 листопада 2021 року о 12.59 год водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , в загальному дворі будинку 21 на пл. Народній у м. Перечин, здійснюючи маневр розвороту, заднім ходом, будучи неуважним, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1953 року народження, мешканку АДРЕСА_3 . Внаслідок ДТП потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правого передпліччя та перелому правої гомілки, госпіталізована в хірургічне відділення Перечинської ЦРЛ (а. с. 4).

Також із даних матеріалів убачається, що за вищевказаним фактом 22 листопада 2021 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0000202 від 22 листопада 2021 року.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 листопада 2021 року вбачається, що працівниками поліції за участю понятих проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди від 21 листопада 2021 року, під час якої вчинено наїзд на пішохода, та складено Схему до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Після проведення огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 упаковано в крафтовий пакет, а автомобіль марки «Фольксваген Гольф 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, поміщено на спец майданчик відділення поліції № 1 Ужгородського РУП та опечатано (а. с. 5-15).

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 автомобіль марки «Фольксваген Гольф 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000202 від 22 листопада 2021 року (а. с. 21-22).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

На підставі вищенаведеного слідчий суддя дійшов висновку, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A №98).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання щодо накладення арешту на майно слід задовольнити.

Разом із тим, прохання ініціатора клопотання визначити місце зберігання арештованих транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна та, крім цього, вирішене ним самим при винесенні постанови про визнання предмету речовим доказом від 22 листопада 2021 року.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 22 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Фольксваген Гольф 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , та знаходиться на майданчику тимчасового тримання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000202 від 22 листопада 2021 року.

Виконання ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1