Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/600/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року частково задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий) у кримінальному провадженні № 0000174, внесеному 11.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Діброва, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого,

й обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком до 20 січня 2022 року включно та з покладенням на нього процесуальних обов`язків, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а також не наближатися до цих осіб ближче ніж на 100 метрів; не відвідувати місце проживання потерпілого; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З матеріалів клопотання убачається, що 10.12.2021 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про продовження до чотирьох місяців строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 . Клопотання слідчий мотивував тим, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, відомості про яке 11.06.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174. Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, починаючи з початку червня 2021 року до 20 жовтня 2021 року, погрожуючи застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_9 та його сім`ї, знищенням та пошкодженням їхнього майна, неодноразово пред`являв незаконну протиправну вимогу останньому про передачу йому 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США під надуманим приводом, як відшкодування витрат, пов`язаних із тривалим вимушеним перебуванням ОСОБА_7 за кордоном через спірні відносин із потерпілим. З метою примушування до передачі грошових коштів, при розмовах із ОСОБА_9 , ОСОБА_7 неодноразово висловлював погрози застосування насильства та пошкодження і знищення майна щодо нього та його сім`ї. Зокрема, 08.06.2021 приблизно о 15:00 години, в той час як потерпілий ОСОБА_9 перебував за кордоном, ОСОБА_7 організував приїзд до будинку за місцем проживання ОСОБА_9 трьох осіб із числа своїх знайомих, які при розмові із дружиною ОСОБА_9 ОСОБА_10 , із погрозою фізичної розправи та знищення належного сім`ї майна, повідомили про необхідність передачі грошей у сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США, які нібито її чоловік мав передати громадянину на прізвисько « ОСОБА_11 », яким є громадянин ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи злочинні дії, діючи за попередньою змовою групою осіб, при невстановлених на даний час обставинах, дізнавшись про приїзд в Україну потерпілого ОСОБА_9 , 20 жовтня 2021 року залучив у якості пособника у вчиненні злочину свого племінника ОСОБА_8 , який проживає разом з ним та був обізнаний про обставини протиправної вимоги, та який погодився сприяти своєму дядьку ОСОБА_7 у вчиненні злочину. Так, ОСОБА_8 , діючи в якості пособника, за попередньою змовою групою осіб, умисно, усвідомлюючи справжність злочинних намірів свого дядька ОСОБА_7 , будучи за кермом автомобіля марки «Mercedes-Benz ML270» сірого кольору, реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1 , в темну пору доби, 20 жовтня 2021 року приблизно о 20:00 годині прибули до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 , при цьому, з метою примушування ОСОБА_9 до вчинення дій майнового характеру, заздалегідь підготував і взяв із собою зареєстровану за ним нарізну зброю «ЕМ-555» кал. 9 мм, серійний номер НОМЕР_2 , із магазином, спорядженим набоями кал. 9х21 мм та додатковим магазином, спорядженим набоями, які тримав біля себе на підлозі переднього пасажирського сидіння автомобіля для здійснення погроз насильством щодо потерпілого чи членів його сім`ї, подолання можливого опору. При цьому, ОСОБА_8 , координуючи свої дії із ОСОБА_7 та за вказівками останнього, при приїзді до дворогосподарства потерпілого, зупинив автомобіль на виїзд із подвір`я потерпілого, не глушив двигуна та став спостерігати за обстановкою навколо та за залишеною в автомобілі біля важеля перемикання передач нарізною зброєю «ЕМ-555» кал. 9 мм., у тому числі будучи готовим після отримання грошових коштів до можливої втечі з місця події, тим часом як ОСОБА_7 , вийшовши із автомобіля, зустрівся із потерпілим ОСОБА_9 , якому вчергове пред`явив неправомірну вимогу передачі грошових коштів. Після того, як потерпілий ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні кухні будинку за адресою його проживання, передав ОСОБА_7 , при проведенні контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, частину грошей у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані працівниками поліції на місці вчинення злочину. З матеріалів, доданих до клопотання також убачається, що 21.10.2021, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. У клопотанні слідчий також зазначає, що встановлені та підтверджені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та досі існують, досудове розслідування не завершено, продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 на цьому етапі досудового розслідування є виправданим. В обґрунтування доводів слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 часто виїжджав за кордон, де перебував тривалий період часу, проживає у місцевості, прилеглій до кордонів з Румунською та Угорською Республіками, отже, перебуваючи на волі, може : скористатися цим і покинути територію України в короткий проміжок часу і у зв`язку з цим переховуватись від органів досудового розслідування та суду ; будучи обізнаним зі всіма обставинами вчиненого злочину чинити неправомірний вплив на потерпілого та свідків, інших підозрюваних, з метою відмови від дачі ними або дачі ними неправдивих показань, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його об`єктивність, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин скоєних злочинів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому у підтвердження ризиків слідчий вказує і на те, що під час вчинення злочину на місці події 20.10.2021 ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 мали нарізну вогнепальну зброю, з якою у темну пору доби приїхали до потерпілого для отримання грошових коштів, ОСОБА_8 упродовж тривалого часу, офіційно не працює, а не маючи іншого джерела доходів, може продовжити злочинну діяльність. Зважаючи на викладені обставини, слідчий переконаний, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, які передбачені статтею 177 КПК України. Тому, враховуючи вищенаведене, просить слідчого суддю задовольнити клопотання у повному обсязі.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення, зокрема приєднаними до клопотання доказами, а саме: заявою ОСОБА_10 про вчинення злочину від 11.06.2021, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 11.06.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2021 та від 21.08.2021, протоколами про проведення НСРД від 19.08.2021, протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, заявою ОСОБА_9 про доручення записів розмов, протоколом огляду записів, протоколом огляду місця події від 20.10.2021, згідно з яким зафіксовано обстановку вчинення злочину, протоколом затримання підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 21.10.2021, протоколом додаткового допиту ОСОБА_10 від 20.10.2021, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 21.10.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. В обґрунтування ризиків посилається на те, що за вчинені діяння підозрюваному може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, ОСОБА_7 часто виїжджав за кордон, де тривалий період часу перебував, проживає у місцевості, прилеглій до кордонів з Румунською та Угорською Республіками, перебуваючи на волі, може : скористатися цим і покинути територію України в короткий проміжок часу і у зв`язку з цим переховуватись від органів досудового розслідування та суду ; будучи обізнаним зі всіма обставинами вчиненого злочину чинити неправомірний вплив на потерпілих та свідків, іншого підозрюваного, з метою відмови від дачі ними або дачі неправдивих показань, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його об`єктивність, на місце події у темну пору доби приїхав з вогнепальною зброєю для отримання грошових коштів. Однак, слідчий суддя не погодився із доводами слідчого та прокурора про існування ризику знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених злочинів, оскільки з урахуванням специфіки доказування у кримінальному провадженні більшість доказів на час затримання особи вже зібрана. На думку слідчого судді, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також ґрунтується виключно на припущеннях. Крім цього, на переконання слідчого судді, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення також не є обґрунтованим документально, оскільки ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суду не доведено належними та допустимими доказами документування нових епізодів кримінального правопорушення. Що ж стосується ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено слідчим суддею при обранні саме такого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що такі на цей час суттєво зменшилися. При цьому, слідчим суддею також враховуються і інші обставини, а саме: ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 189 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, яке є тяжким кримінальним правопорушенням; вік підозрюваного, якому 50 років, стан здоров`я, який є таким, що відповідає віку, проте згідно УЗД від 18.06.2021 у нього виявлено низку хронічних захворювань, які потребують лікування, хоча і не перешкоджають триманню його під вартою, хиткі соціальні зв`язки, оскільки останній є неодруженим, як повідомив слідчому судді проживає зі співмешканкою, має постійне зареєстроване місце проживання, офіційно не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має закордонний паспорт, підприємницькою діяльністю займається нелегально. З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки кількість наявних ризиків на момент розгляду клопотання зменшилася, задля завершення досудового розслідування слід лише встановити та допитати як свідків осіб, яким відомі окремі обставини, що мають значення для кримінального провадження, зокрема на які посилається підозрюваний ОСОБА_7 , тобто свідків сторони захисту; провести низку експертиз; що призводить до висновку про те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії завершення, оскільки всі основні слідчі дії у кримінальному провадженні проведено, про що також свідчить постанова від 13.12.2021 Закарпатської обласної прокуратури, згідно якої строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, до 20 січня 2022 року. Тому, з огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який, запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, що клопотання слідчого слід задовольнити частково та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на строк до 20 січня 2022 року включно (в межах строку досудового розслідування) та з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя залишив поза увагою доводи органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Окрім цього, апелянт зазначає, що слідчий суддя не врахував і те, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, продовжують існувати. Так, підозрюваний ОСОБА_7 з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може залишити постійне місце проживання, ухилятиметься від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків; може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені та які ще не допитані у судовому засіданні; також існує ризик перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином. Стверджує, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти вказаним вище ризикам. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності сторони захисту та сторони обвинувачення, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 та ст. 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів судового провадження вбачається, що вказані сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги та не подавали клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення відхиляються з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисники адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема заявою ОСОБА_10 про вчинення злочину від 11.06.2021, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 11.06.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2021 та від 21.08.2021, протоколами про проведення НСРД від 19.08.2021, протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, заявою ОСОБА_9 про доручення записів розмов, протоколом огляду записів, протоколом огляду місця події від 20.10.2021, згідно з яким зафіксовано обстановку вчинення злочину, протоколом затримання підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 21.10.2021, протоколом додаткового допиту ОСОБА_10 від 20.10.2021, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 21.10.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Також апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, зокрема переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних. Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що за вчинені діяння підозрюваному ОСОБА_7 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, те, що ОСОБА_7 часто виїжджав за кордон, де тривалий період часу перебував, проживає у місцевості, прилеглій до кордонів з Румунською та Угорською Республіками, що свідчить про те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може скористатися цим і покинути територію України в короткий проміжок часу, а також будучи обізнаним зі всіма обставинами вчиненого злочину чинити неправомірний вплив на потерпілих та свідків, іншого підозрюваного, з метою відмови від дачі ними або дачі неправдивих показань, що негативно вплине на хід досудового розслідування та його об`єктивність.
Разом із тим, апеляційний суд вважає обґрунтованим і висновок слідчого судді про недоведення органом досудового розслідування ризиків знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги та дав належну оцінку тим фактам, що з урахуванням специфіки доказування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 більшість доказів уже зібрана, і ці ризики не підтверджені документально та ґрунтуються виключно на припущеннях. Також на переконання апеляційного суду, слідчий суддя, дійшовши до висновку про недоведення органом досудового розслідування передбачених п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, дав належну оцінку й відомостям про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і нових епізодів вчинення ним кримінального правопорушення не задокументовано.
Крім того, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики на цей час суттєво зменшилися. Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги відомості про особу підозрюваного ОСОБА_7 (вік підозрюваного 50 років, стан здоров`я, який є таким, що відповідає віку, проте згідно УЗД від 18.06.2021 у нього виявлено низку хронічних захворювань, які потребують лікування, хиткі соціальні зв`язки, оскільки останній є неодруженим, як повідомив слідчому судді проживає зі співмешканкою, має постійне зареєстроване місце проживання, офіційно не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має закордонний паспорт, підприємницькою діяльністю займається нелегально), а також те, що для завершення досудового розслідування необхідно лише встановити та допитати як свідків осіб, яким відомі окремі обставини, що мають значення для кримінального провадження, зокрема на які посилається підозрюваний ОСОБА_7 , тобто свідків сторони захисту, та провести низку експертиз, що призводить до висновку про те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії завершення, оскільки всі основні слідчі дії вже проведені у кримінальному провадженні, про що також свідчить постанова від 13.12.2021 Закарпатської обласної прокуратури, згідно якої строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, до 20 січня 2022 року.
Тому, апеляційний суд вважає обґрунтованими та належним чином вмотивованими й висновки слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, які на даний момент зменшилися.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
Тому, апеляційний суд вважає, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 , а також про те, що підозрюваний ОСОБА_7 із моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
При прийнятті судового рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для продовження щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних та обґрунтованих висновків про часткове задоволення клопотання про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, продовжують існувати, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Із вищенаведених підстав, як безпідставні й такі, що ґрунтуються на припущеннях, а також не свідчать про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги й відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою переховування від органів досудового розслідування та суду може залишити постійне місце проживання, ухилятиметься від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені та які ще не допитані у судовому засіданні, буде перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, - апеляційний суд відхиляє як не підтверджені та спростовані наведеним вище.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що висновки суду про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованими та законними, і на переконання апеляційного суду цей запобіжний захід зможе запобігти настанню будь-яких потенційних ризиків, забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_7 передбачені п. п. 2, 3, 4, 5, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що апеляційним судом не встановлено обставин, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги прокурора; що прокурор, не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги; що строк дії оскаржуваної ухвали на момент розгляду апеляційної скарги сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі, а відповідно до наданих стороною захисту документів досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_7 завершено й обвинувальний акт направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 199, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року, якою частково задоволено погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 й обрано щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком до 20 січня 2022 року включно, та з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: