Номер провадження:1-кс/521/4483/21
У Х В А Л А

10.09.2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000842 від 12.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадження слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання сторони обвинувачення про продовження строку досудового розслідування.

Своє клопотання сторона обвинувачення обґрунтовує тим, 11.03.2019 до Малиновського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від директора ТОВ «Франко-Транспорт» ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , 12.03.2010 заволоділи майном вказаного товариства у вигляді нежитлової будівлі компресорної станції площею 777,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинили ТОВ «Франко- Гранспорт» матеріальний збиток в особливо великих розмірах на суму близько 700 000 гривень.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який показав, що у зв`язку з виниклою необхідністю 18.09.2009 між ОСОБА_8 та останнім укладено договір позики, згідно умов якого ОСОБА_8 передала останньому 1 000 000 гривень, посвідчений приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі за №8120.

Для забезпечення виконаного договору позики 18.09.2009 між ОСОБА_8 та ТОВ «Франко-Траспорт» в особі ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за №8122. ТОВ «Франко-Транспорт» виступило майновим поручителем виконання забов`язань ОСОБА_4 . Відповідно до умов іпотечного договору ТОВ «Франко-Транспорт» передало ОСОБА_8 в іпотеку нежитлову будівлю компресорної станції, площею 777,1 кв.м, по АДРЕСА_1 з подальшим накладенням обмеження розпорядження майном.

Далі, 27 січня 2010 року з метою присвоєння нерухомого майна, яке належало ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , використовуючи раніше надану ОСОБА_4 останньому печатку підприємства ТОВ «Франко-Транспорт», підробив документи від імені підприємства та підпис на документах від імені ОСОБА_4 про наявність у ТОВ «Франко-Транспорт» перед ним особисто боргу на суму 830 000 гривень і на підставі нібито наявності боргу подав до господарського суду Одеської області свою заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ «Франко-Транспорт» як нібито відсутнього боржника в порядку ст. 52 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». При цьому ОСОБА_5 також підробив документи про те, що нібито йому і іншим особам невідомо місце знаходження «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також керівника і засновника ОСОБА_4

29 січня 2010 господарським судом Одеської області, порушено провадження у справі №7/29-10-468 про банкрутство ТОВ «Франко-Транспорт», а 11 лютого 2010 року постановою господарського суду Одеської області у справі №7/29-10-468 ТОВ «Франко- Транспорт» визнано банкрутом та скасовано всі арешти і заборони, накладені на майно боржника. Заборонено накладення нових арештів або інших арештів щодо розпорядження майном ТОВ «Франко-Транспорт». Вказану постанову ОСОБА_5 незаконно використав для вилучення із державного реєстру іпотек запису про наявність іпотеки на нерухоме майно на користь іпотекодержателя ОСОБА_8 .

Одночасно з метою оформлення на іншого члена злочинної групи ОСОБА_6 нежитлової будівлі компресорної станції, площею 777,1 кв.м., по АДРЕСА_1 згідно попередньої домовленості до господарського суду Одеської області ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_11 подав заяву про призначення ліквідатором ТОВ «Франко-Транспорт», а саме - арбітражного керуючого ОСОБА_7 , який саме для цієї цілі 30.09.2009 отримав ліцензію серії AB №482098 на право займатись діяльністю арбітражних керуючих оскільки як до цього так і після не займався діяльністю арбітражних керуючих і не призначався на будь-які інші справи про банкрутство в якості арбітражного керуючого.

З метою присвоєння чужого майна групою осіб, виконуючи свою роль у злочинні діяльності групи, арбітражний керуючий ОСОБА_7 умисно, з метою укриття від суду наявності заставного кредитора, достовірно знаючи про наявність у справі заставного кредитора ОСОБА_8 , яка єдина мала право на першочергове отримання коштів від продажу заставного майна, не отримав з державного реєстру застав інформацію про майно боржника, яке є предметом застави, не виконав обов`язок арбітражного керуючого окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Також, в порушення ст. 26 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ОСОБА_7 умисно майно банкрута, що є предметом і застави, не включив до складу ліквідаційної маси для використання виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя ОСОБА_8 і не залучив її до справи в якості учасника.

Будучи учасниками злочинної групи, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 12 березня 2010 року нібито з метою погашення боргу перед ОСОБА_5 . ОСОБА_7 без оцінки майна та без публікації оголошення про аукціон від імені ТОВ «Франко-Транспорт» з ОСОБА_6 , без проведення аукціонного продажу заставного майна, незаконно уклав договір купівлі- продажу нерухомого майна, на підставі якого ОСОБА_6 придбала нежитлову будівлю насосної станції, за вказаною адресою за 413 728,00 гривень.

Виручені кошти в сумі 413728 гривень ОСОБА_7 незаконно присвоїв та витратив на власні потреби, відчитавшись підробленою розпискою про нібито передачу вказаних коштів за згодою ТОВ «Франко-Транспорт» на користь нібито боржника ОСОБА_5 .

Також, відповідно до витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10 березня 2010 року, приватним нотаріусом ОСОБА_12 на підставі ухвали господарського суду Одеської області знято заборону відчуження нежитлового приміщення насосної станції, шо розташована за вищевказаною адресою.

12.03.2010 право власності на предмет іпотеки перейшло до ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №1612, укладеного між ТОВ «Франко-Транспорт» та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ ОСОБА_12 на підставі ухвали господарського суду Одеської області знято заборону відчуження нежитлового приміщення насосної станції, що розташована за вищевказаною адресою.

27 жовтня 2011 року постановою Одеського апеляційного господарського суду у справі №7/29-10-468 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 скасував оскаржену ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ «Франко-Транспорт», припинення юридичної особи ТОВ «Франко-Транспорт» та припинення провадження у справі про банкрутство за п. 6 ст. 40 ЗУ «Про банкрутство» та припиняє провадження у справі №7/29-10-468 про банкрутство ТОВ «Франко-Транспорт» на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України як незаконно порушене.

12.07.2021 проведення досудового розслідування доручено слідчому слідчого відділення відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Для проведення вищезазначених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій та завершення досудового розслідування необхідний строк 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 12 КК України, зазначений злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відомості про дане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 12.03.2019 та встановлений законом строк спливає 12.09.2021.

Закінчити досудове розслідування у передбачений ч. 1 ст. 219 КПК України строк не виявилося можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно встановити свідків та очевидців вчинення даного кримінального правопорушення, яких у разі встановлення необхідно допитати за всіма їм відомими обставинами за даним фактом, відібрати зразки підпису у громадянина ОСОБА_5 з метою подальшого призначення судової почеркознавчої експертизи.

Разом з тим, оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000842 від 12.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, спливає, завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо з об`єктивних причин.

Досудове розслідування, у передбачений п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, повинно бути закінчено: протягом вісімнадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Закінчити дане досудове розслідування не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами необхідно проведення ряду процесуальних дій.

Вісімнадцяти місячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 12.09.2021. Для проведення та завершення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, необхідний строк не менше 6 (шести) місяців.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше, є: складність кримінального провадження; процесуальна зайнятість та значне навантаження органу досудового розслідування.

Слідчий заявлене клопотання підтримав, про що надав відповідну заяву.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, врахувавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено: протягом вісімнадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання сторони обвинувачення про продовження строків досудового розслідування, приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим та таким, яке в повній мірі відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Зокрема, з клопотання сторони обвинувачення вбачається, що необхідність в продовженні строків досудового розслідування обумовлена необхідністю в проведенні ряду слідчих (розшукових) дій, зокрема: встановити свідків у даному кримінальному провадженні та невстановлену особу або осіб, які вчинили означений злочин.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, ті обставини, що здійснити зазначені у клопотанні процесуальні дії у передбачений законом строк не надається можливим з об`єктивних причин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 219, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000842 від 12.03.2019 до шести місяців, тобто до 12.03.2022.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1