ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/221/22 Справа № 183/6198/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001022 від 10 липня 2020 року, за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України закрито, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Мотивуючи постановлене рішення, суд, врахувавши, що 22.05.2020 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 23.05.2020 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 с. 307 КК України, який не відноситься до тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, у цьому провадженні строки досудового розслідування продовжувались двічі, в останнє до 23.10.2020, а також те, що строк ознайомлення сторін з матеріалами провадження не включається у строки, передбачені статтею 219 КПК України, встановивши, що ознайомлення здійснювалось з 27.10.2020 по 10.11.2020, тобто також поза межами строку досудового розслідування, а обвинувальний акт скеровано до суду 10.11.2020, тобто поза межами строків досудового розслідування, дійшов висновку прл необхідність закриття кримінального провадження у відповідності до вимог п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.
Так, прокурор вказує, що судом не було надано належної оцінки тим обставинам, що хоча і строки досудового розслідування у цьому провадженні дійсно мали б закінчитися 23.10.2020, однак 15.10.2020 слідчим було направлено сторонам повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів провадження, й стороною захисту з ними розпочато ознайомлення лише 27.10.2020 та закінчено 10.11.2020, тому цей строк не рахується у строк досудового розслідування, а обвинувальний акт було скеровано до суду в день завершення ознайомлення, та з боку обвинувачення порушення вимог закону не було, тому ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.
Судове рішення, згідно зі ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Аналіз положень п. 2 ч. 3 ст. 314 та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України дає підстави стверджувати те, що необхідність закриття кримінального провадження законодавець пов`язує виключно з фактом закінчення строку досудового розслідування.
Разом з цим, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду, зокрема обвинувального акта.
Статтею 283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.
Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або з вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту.
Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має 3 ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акту, тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом.
В силу п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Отже, з огляду на наведені вимоги закону, строк досудового розслідування, якщо його не було продовжено, складає 2 місяці з моменту повідомлення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду.
Процесуальні строки, згідно з визначеним у ст. 113 КПК України поняттям, це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Питання щодо застосування положень ст. 219 КПК України при визначенні строку досудового розслідування було предметом розгляду й у судових рішеннях Верховного Суду.
Так, у постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 вересня 2021 року сформульовано правовий висновок про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), а тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Водночас, положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Після такого повідомлення сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, і строк такого ознайомлення, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.
Отже, у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.
При цьому, з аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у контексті ст. 290 КПК України є безпосередньо сповіщення, доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації, тому факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений.
На переконання апеляційного суду, суд, закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , в повній мірі врахував вищезазначені вимоги закону, та дійшов обґрунтованого висновку про направлення обвинувального акту до суду, поза межами строку досудового розслідування.
Так, з матеріалів провадження видно, 10.07.2020 було внесено відомості до ЄРДР за №0001022 за ч. 3 ст. 307 КК України, 22.05.2020 ОСОБА_6 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, а 23.05.2020 його повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.
Постановою в.о. керівника Новомосковської місцевої прокуратури, у цьому кримінальному провадженні, строк досудового розслідування було продовжено до 23.08.2020 та ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2020 до 23.10.2020.
15.10.2020 слідчим було складено повідомлення про завершення досудового розслідування.
Згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.10.2020 ознайомлення з матеріалами досудового розслідування обвинуваченим та його захисником здійснювалося з 27.10.2020 по 10.11.2020.
Між тим, матеріали провадження не містять жодних відомостей на підтвердження направлення стороні захисту та отримання ними вказаного повідомлення.
На переконання апеляційного суду, суд надавши вказаним обставинам обгрунтовану оцінку, дійшов правильних висновків, що виконання органом досудового розслідування 15.10.2020 вимог ст. 290 КПК України щодо повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування взагалі не відбулося, а надання доступу до матеріалів провадження було здійснено після закінчення строку досудового розслідування, як відповідно і звернення до суду з обвинувальним актом від 03.11.2020, який скеровано до суду 10.11.2020.
Разом з цим, доводи прокурора про те, що завершенням досудового розслідування, з моменту якого стороні захисту надається доступ до матеріалів досудового розслідування та починає обчислюватися строк ознайомлення с матеріалами провадження, є внесення прокурором відомостей до ЄРДР про завершення досудового розслідування або складання відповідного письмового повідомлення для сторони захисту, є неспроможними, оскільки лише внесення слідчим зазначених відомостей до ЄРДР та складання письмового повідомлення не призведе до обізнаності підозрюваного та захисника про можливість знайомитися з матеріалами досудового розслідування.
Отже, саме виконання органом досудового розслідування вказаних дій, не є початком строку ознайомлення з матеріалами, який, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається до строків досудового розслідування, адже ознайомлення не може розпочатися раніше, ніж підозрюваному та захиснику стане відомо про надання доступу до матеріалів провадження.
З огляду на викладене та враховуючи, що кримінальне правопорушення, яке інкримінувався обвинуваченому, не належить до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя і здоров`я особи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Разом з цим, доводи прокурора про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.
Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, та скасуванню, за наведених в апеляційній скарзі прокурора доводів, не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4