Номер провадження:1-кс/521/6514/21
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
16 грудня 2021 року

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні № 0001666 від 23.11.2021 року, за ч. 1 ст. 259 КК.

Сторони кримінального провадження та інші учасники не приймали участі у здійснені судового контролю.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси про арешт майна.

Клопотання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
23.11.2021 до ЧЧ Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на лінію «102» з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 про те, 23.11.2021 в приміщені «Сбербанку», яке знаходиться за адресою: м. Одеса вул. Філатова, 66 було закладено 7 кг вибухівки. В ході огляду місця події інформація про закладену вибухівку не підтвердилася.

За даним фактом відділом поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2021 року за № 0001666 внесені відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК.

23.11.2021 року, було затримано ОСОБА_3 . В ході особистого обшуку ОСОБА_3 добровільно надав телефони які знаходились в нього в кишенях куртки темного кольору, яка була одягнута на ньому, а саме: мобільний телефон моторола imei НОМЕР_2 ,мобільний телефон моторола чорного кольору imei НОМЕР_3 ,мобільний телефон HTC сірого кольору imei НОМЕР_4 які були поміщені до сейф пакету № INZ2106701 та мобільний телефон самсунг чорного кольору, телефон HTC сірого кольору НОМЕР_5 , мобільний телефон самсунг червоного кольору НОМЕР_6 .

Прокурор вважає, що вилучені мобільні телефони є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також є знаряддям вчинення злочину.
У зв`язку з викладеними обставинами у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є необхідним для збереження речових доказів.
Окрім того, прокурор вважає, що строк звернення з клопотанням до слідчого судді не був пропущений, оскільки, клопотання про арешт майна було направлено поштою 24.11.2021 року, але повернуто ухвалою слідчого судді від 25.11.2021 для усунення недоліків. Повторно подано клопотання про арешт майна, яке також ухвалою слідчого судді від 08.12.2021 року було повернуто прокурору для усунення недоліків 13.12.2021.
3.Судовий виклик.
Прокурор та власник майна про дату, час та місце розгляду клопотання були сповіщені належним чином в порядку ст. 135 КПК, однак в судове засідання не з`явились. Прокурор надав відповідну заяву про розгляд клопотання без його участі.

4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався слідчий суддя.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя керується ст. ст. 170, 173 КПК.

Слідчим суддею встановлено, що 23.11.2021 в ході затримання ОСОБА_3 під час особистого обшуку, у останнього були вилучені мобільні телефони, які можуть бути використані як доказ факу чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження. В теперішній час слідчим виконуються завдання кримінального провадження. Вилучені мобільні телефони визнані речовим доказом.

Арешт майна є тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження, який направлений на позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У даному випадку, правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучені телефони є речовим доказом, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий мав право на вилучення майна, оскільки ним встановлена обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК. Про вказані факти, свідчать докази надані слідчому судді, які становлять відомості досудового розслідування недопустимі до розголошення.

Вилучені мобільні телефони підлягають перевірці на предмет встановлення їх доказового значення для кримінального провадження і можуть бути в подальшому використані як докази обставин, які підлягають такому доказуванню відповідно до ст. 91 КПК.

Оскільки перевірку доказів може здійснити тільки суд під час розгляду кримінального провадження по суті, відповідно в теперішній час слідчий суддя повинен лише забезпечити збереження доказів задля їх перевірки у змагальному процесі судом.

Вирішуючи питання, щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на вищевказані речі, не створить для їх власника таких обтяжень, обмежень та перешкод, які б могли суттєво позначитись на його правах як громадянина України.

Таким чином, завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження /ч. 1 ст. 170 КПК/.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, є збереження речових доказів.

Враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що вилучене майно в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК ОСОБА_3 , підпадає під ознаки тимчасово вилученого майна. З метою недопущення зникнення вилучених речей, втрати або їх пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт майна, з забороною користування та розпорядження.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя, керується ст. ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м.Одеси про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

- мобільний телефон моторола imei НОМЕР_2 ,мобільний телефон моторола чорного кольору imei НОМЕР_3 ,мобільний телефон HTC сірого кольору imei НОМЕР_4 які були поміщені до сейф пакету № INZ2106701 та мобільний телефон самсунг чорного кольору, телефон HTC сірого кольору НОМЕР_5 , мобільний телефон самсунг червоного кольору НОМЕР_6 , що вилучені 23.11.2021 року під час особистого обшуку гр. ОСОБА_3 .

Заборонити розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Копію ухвали надіслати прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1