Справа № 484/4541/20
Провадження № 1-кп/484/67/22 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_8 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_10 , представника служби у справах дітей та законного представника обвинуваченого від органу опіки та піклування ОСОБА_11 , представників ювенальної превенції ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_16 її матері ОСОБА_17

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, учня 8-го класу КЗ «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради, проживає у АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року близько 16:00 год. неповнолітній ОСОБА_8 разом з малолітньою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішли на кладовище, яке розташоване по вулиці Марії Демченко, в м. Первомайськ, Миколаївської області.

Перебуваючи на території кладовища ОСОБА_8 вирішив задовольнити свою статеву пристрасть, а саме намагався вступити з ОСОБА_16 у статеві зносини без добровільної згоди на те потерпілої, достовірно знаючи, що остання являється малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи власні дії, намагався вчинити відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій. ОСОБА_8 , попередньо знявши шорти та нижню білизну з потерпілої, поклав останню спиною на землю, при цьому розвівши її ноги, а сам, приспустивши свої джинси та нижню білизну, дістав свій статевий орган, ліг зверху та намагався ввести його в статеві органи потерпілої ОСОБА_16 , спричинивши при цьому потерпілій садно в ділянці задньої спайки присінки вагіни, свіжої тріщини поверхневого характеру шкіри проміжності, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, однак, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, своїми протиправними діями, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 152 КК України, а саме замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину себе не визнав, пояснив, що 10 серпня 2020 року близько 16:00 год він разом із іншими дітьми, серед яких була і ОСОБА_18 , гралися біля дерева, що росте неподалік від місця їхнього проживання. Під час гри ОСОБА_19 захотіла залізти на дерево. ОСОБА_8 підсадив її на дерево і сам заліз на нього намагаючись наламати гілки для того, щоб розпалити багаття. Після цього ОСОБА_19 не втрималася на дереві та впала з нього на землю. Маргарита розплакалась та пішла додому. Через деякий час ОСОБА_8 зліз з дерева та пішов до себе додому але по дорозі побачив, що до нього біжать дорослі чоловіки. Він злякався та втік.

Обвинувачений вважає, що його обмовляють через те, що батько ОСОБА_19 ставиться до нього погано через події, які сталися раніше, а саме безпідставні звинувачення його у продажу крадених предметів посуду.

Сторона захисту вважає, що виявлені у малолітньої потерпілої тілесні ушкодження вона отримала під час падіння з дерева.

Захисник, законний представник ОСОБА_8 , його мати, та сам обвинувачений наголошували на відсутності в матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, оскільки проведені по справі судово-медичні експертизи не виявили на одязі ОСОБА_8 (трусах, штанах та майці) слідів крові, в мазках-відбитках на тампоні-змиві зі статевого члена ОСОБА_8 та на його трусах відсутні клітини піхвового епітелію. Судові молекулярно-генетичні експертизи також не виявили генетичних ознак крові потерпілої в піднігтьових зрізах з пальців рук ОСОБА_8 .

Крім того захисник наголошував на незрозуміло викладеному формулюванні обвинувачення, де зазначено, що ОСОБА_8 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Захисник звернув увагу, що сторона обвинувачення не навела з яких саме причин та чому обвинувачений не довів злочин до кінця.

З огляду на наведене сторона захисту просила виправдати ОСОБА_8 через не доведення обставин викладених у обвинувальному акті.

Проте, незважаючи на викладене вище, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 152 КК України повністю підтверджується іншими зібраними у справі доказами в їх сукупності.

Так, допитана судом законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що в той день її донька гуляла з іншими дітьми у дворі, Маргарита повернулась додому вся в сльозах. Донька їй розповіла, що ОСОБА_20 повів її на кладовище, зняв з неї шорти та нижню білизну, з себе також зняв одежу та труси, після чого поклав її на землю і ліг зверху. На білизні та шортах ОСОБА_19 вона побачила кров, в області статевих органів була подряпина. Донька сказала, що це зробив Миро своїм «пісюном», називаючи так статевий орган хлопця в силу своїх вікових особливостей. Мати зазначила, що дівчинка, якій на момент злочину було сім років, не схильна до фантазування на сексуальну тему.

Відповідно до вимог ст. 354 КПК України, поза залом судового засідання в режимі відео конференції з іншого приміщення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, в присутності законного представника та психолога, допитано малолітню ОСОБА_16 , яка пояснила, що в той день ОСОБА_8 повів її на кладовище, яке знаходиться неподалік, пропонував їй за це цукерку, так звану винагороду, коли прийшли на місце ОСОБА_21 зняв з себе та з неї одежу , а також білизну, ліг зверху та вона відчула біль «внизу». Малолітня потерпіла сказала, що ОСОБА_8 завдав їй болю саме статевим органом, який вона назвала «пісюном». Вона намагалась позвати на допомогу, але Миро закрив рукою їй рот. Потім ОСОБА_8 відпустив її, вона одяглась та побігла до матері, якій все розповіла.

На трусах потерпілої та її шортах була виявлена кров, наявність якої підтверджується протоколом огляду місця події від 10.08.2020 та висновком судово медичного експерта № 568-і від 03.09.2020.

Судово-медичним експертом (висновок № 415 від 11.08.2020 року) було виявлено у потерпілої садно в ділянці задньої спайки присінки вагіни, свіжої тріщини поверхневого характеру шкіри проміжності, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_22 в судовому засіданні підтвердив, що за результатами експертного дослідження у ОСОБА_16 виявлено садно в ділянці задньої спайки присінки вагіни, свіжа тріщина поверхневого характеру шкіри проміжності, і на уточнююче запитання захисника відповів, що вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмета, при цьому, не виключається можливість їх утворення від статевого органу.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 177 від 04.11.2020 досліджувана ситуація сексуальна поведінка ОСОБА_8 відносно ОСОБА_16 є для дитини її віку незрозумілою і не представляє індивідуального інтересу подією, що виключає мимовільне фантазування на дану тему. Нерозуміння характеру і значення дій, що вчинялись відносно неї повністю виключають здатність чинення опору. В даному випадку у Маргарити в силу малолітства відсутній досвід сексуальних відносин, тому вона може сприймати в даному випадку лише фактичні обставини події через неприємні відчуття, біль, але не фантазувати на таку тему, функції уяви у під експертної розвиненні посередньо. Враховуючі її вікові особливості, рівень інтелектуального розвитку психічного розвитку вона не здатна сприймати обставини, що мають значення для справи, на смисловому, змістовному рівні.

В той же час відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 178 від 16.10.2020 ОСОБА_8 на момент інкримінованого йому діяння та на теперішній час на будь який психічний розлад не страждав та не страждає, його психічний стан на момент інкримінованого йому правопорушення та на теперішній час не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Щодо об`єктивної сторони злочину, обставин події, то допитаний судом малолітній свідок ОСОБА_23 , в присутності законного представника та психолога підтвердив, що в той день грався з іншими дітьми на спортивному майданчику. Серед інших дітей були ОСОБА_18 та ОСОБА_24 , який запропонував ОСОБА_19 піти на кладовище, що знаходиться неподалік місця де вони грали, за що пообіцяв цукерку. Деякий час їх не було, потім свідок бачив, що ОСОБА_25 тікав з кладовища, а ОСОБА_19 йшла позаду вся в сльозах. Пізніше вони разом з іншим хлопцем на ім`я ОСОБА_26 пішли до неї додому, щоб дізнатися, що сталось.

Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що 10.08.2020 близько 16:45 він повертався додому та бачив, як в бік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по вул. Вінграновського м. Первомайська біг Татаров Миро, а потім помітив, що з боку кладовища вийшла Мельник Маргарита, яка плакала.

Наведені свідки підтвердили обставини, про які повідомила малолітня потерпіла, про те, що вона в день та час інкримінованого обвинуваченому діяння разом з ОСОБА_8 ходила на кладовище яке розташоване по АДРЕСА_2 .

За такого, суд не вбачає підстав для сумніву в поясненнях малолітньої потерпілої.

Те, що проведені у справі судово-біологічні та молекулярно-генетичні експертизи не виявили слідів крові, піхвого епітелію та генетичних ознак крові потерпілої пояснюється тим, що обвинувачений не був затриманий одразу після вчинення злочину та мав можливість змити з себе можливі сліди злочину.

Крім того, як пояснила мати потерпілої в судовому засіданні, вона одразу помила доньку, дівчинка плакала, а потім вже після звернення до поліції доньку оглядав лікар та експерт.

Щодо кваліфікації злочину у вигляді замаху на зґвалтування суд приймає до уваги відсутність у обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був у віці чотирнадцяти років, достатнього досвіду та обізнаності, в силу вікових особливостей обвинуваченого, хвилювання, так як він розумів, що чинить насильство, фізіологічні особливості маленької дівчинки. З урахуванням наведеного суд вважає, що обвинувачений намагався вчинити саме статевий акт з малолітньою, але не зміг довести злочин до кінця через вищезазначені фактори, тому він і залишився невдалим, він не зміг здійснити вагінальне проникнення у тіло потерпілої з використанням геніталій, а лише спричинив характерні тілесні ушкодження, в області її статевих органів, здійснюючи спробу проникнення за допомогою геніталій.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною вину підсудного ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 152 КК України.

Обставина, що пом`якшує покарання підсудного, це вчинення злочину неповнолітньою особою.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу підсудного, який вчинив злочин у неповнолітньому віці, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, і хоча має негативні характеристики за місцем навчання, проте виховується в багатодітній неблагополучній сім`ї, батьки не мають впливу на дитину, навчався в школі інтернаті як дитина, сім`я якої перебуває у складних життєвих обставинах. Суд вважає, що відсутність належного виховання та педагогічного контролю вплинула на особистість підсудного, який не отримав належних умов для життя та нормального розвитку в суспільстві.

Ці обставини дають суду підстави врахувати складні життєві умови обвинуваченого як обставину, що пом`якшує покарання підсудного та у сукупності з його неповнолітнім віком дає суду можливість застосування ч. 1 ст. 69 КК України для призначення покарання у виді позбавлення волі, але терміном нижче за найнижчу межу, встановлену санкцією ч. 4 ст. 152 КК України.

16 січня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, та посилення відповідальності за злочини, вчинені проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи».

Даним законом створено реєстр, до якого на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, вноситься інформація про особу, яка вчинила відповідний злочин.

Частиною 4 ст.374 КПК України передбачено, що у резолютивній частині обвинувального вироку зазначається рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

На виконання вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає за необхідне в резолютивній частині вироку зазначити рішення про включення інформації про засудження ОСОБА_8 за скоєння злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід покласти на законного представника обвинуваченого, мати підсудного, судові витрати по справі, які складаються із вартості проведених під час досудового розслідування біологічних експертиз.

Щодо речових доказів, то їх слід знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України і на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 152 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання, а саме з 20 вересня 2021 року.

Зарахувати обвинуваченому в строк відбуття покарання час затримання та перебування під вартою з 10 серпня 2020 року по 19 січня 2021 року з розрахунку один день перебування під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Включити інформацію про засудження ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 Кримінального кодексу України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави судові витрати, що складаються з вартості проведених по справі: біологічних експертиз № 915 від 29.10.2020 року вартістю 2583 грн. 18 коп. та № 916 від 30.10.2020 року вартістю 3106 грн. 49 коп., на загальну суму 5689 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн.67 коп.

Речові докази: труси рожеві, шорти рожеві, труси, футболку, штани ОСОБА_8 , зразок крові висушений на марлі ОСОБА_16 , залишок тампону змиву ОСОБА_8 , зразки слини ОСОБА_16 , зразки слини ОСОБА_8 , зразок крові висушений на марлі ОСОБА_8 , зразки крові потерпілої ОСОБА_16 , зразки крові ОСОБА_8 , зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_8 , передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області за квитанціями № 518 від 17.09.2020, 579 від 26.11.2020 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:

Судді: