ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4370/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2899/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі представника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», належним чином повідомленого про розгляд справи, від яких надійшла заява про розгляд справи без них, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 08 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 11 08 2021 року
відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , 1986 року народження про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні вказаного вище клопотання взяв до уваги те, що засуджений раніше судимий, за час відбування покарання ставленням до праці та поведінкою не довів своє виправлення, що в цілому не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в поведінці засудженого.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаною вище ухвалою, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та застосувати до підзахисного вимоги ст. 81 КК України.
В скарзі також просить взяти до уваги викладені в поданні позитивну рекомендацію та характеристику щодо засудженого адміністрації виправної колонії.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Захисник повністю підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити її в повному обсязі.
Засуджений підтримав позицію захисника, також просив задовольнити апеляційну скаргу і застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, захисника та прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Як вбачається з наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики на засудженого ОСОБА_7 , 1986 року народження останній в місцях позбавлення волі знаходиться перебуває з 03 06 2019 року.
Засуджений 25 10 2017 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області, за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22 10 2018 року іспитовий строк відмінено, направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст. 78 ч. 2 КК України.
Початок строку: 12 06 2019 року.
Кінець строку: 12 06 2022 року.

За час тримання в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 30 07 2019 року відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 22 09 2019 року утримувався в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 15 11 2019 року відбував покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується посередньо, мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав.
З 22 08 2020 року утримувався в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 15 01 2021 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується посередньо.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватний, реагує на критику в свою адресу.
Намагається виконувати законні вимоги адміністрації установи. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Участь в організації та проведенні виховних заходів в установі не приймає.
За вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 10 2017 року виконавчі листи відсутні.
Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться посередньо.
Відповідно до ст. 110, 112, 113 КВК України соціально-корисні зв`язки підтримує з рідними шляхом телефонних переговорів та листування. Стосунки доброзичливі.
Питання про застосування зміни умов тримання відповідно до ст. 81 КК України було розглянуто 16 06 2021 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не довела свого виправлення.
У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.
Крім того не можна залишити поза уваги те, що засуджений ОСОБА_7 , раніше судимий: 21 03 2005 року за ст. ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2, 69, 70 КК України до 2 років обмеження волі; 02 02 2006 року за ст. ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 07 04 2010 року за відбуттям строку покарання з Шосткінської виправної колонії (№66).

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно оцінив дані про особу ОСОБА_7 та врахував, що останній був раніше засуджений, звільнявся з місць відбування покарання та на шлях виправлення не ставав і вчиняв знову злочини, не зробивши для себе висновків.
Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 не містять відомостей, які б вказували на вчинення з боку засудженого дій, направлених встановлення на шлях виправлення.
Крім того, адміністрацією державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» надано довідку про заохочення та стягнення щодо засудженого ОСОБА_7 , 1986 року народження. Відповідно до якої заохочень не має, але має стягнення від 03 06 2020 року, яке полягає у відчуженні на користь інших осіб предметів, виробів і речей, що перебувають в особистому користуванні та 24 06 2021 року, яке полягає в порушенні порядку пересування засудженим територією установи виконання покарань.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали від 11 08 2021 року є безпідставними.
Викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-дострокового звільнення.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що, апеляційна скарга захисника засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст. ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 08 2021 року по справі щодо засудженого ОСОБА_7 про відмову в задоволені клопотання про його умовно дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:
____________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3