УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

захисника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженні № 0000025 від 16.03.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженні № 0000025 від 16.03.2021 року.

Скарга мотивована тим, що старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03.12.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні. Проте адвокат ОСОБА_3 вважає постанову необгрунтованою. Тому адвокат просить скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого повторно провести огляд земельної ділянки.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги, оскільки слідчим було складено повідомлення про завершення досудового розслідування, відповідно до ст. 290 КПК України. Однак сторона захисту уникає явки до слідчого та всіляко перешкоджає завершенню досудового розслідування. При цьому зазначив, що всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин кримінального правопорушення були проведені, а тому у задоволені клопотання адвоката було відмовлено на законних підставах.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України передбачено можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора лише під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником
Проте у своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 не просить скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії, а лише просить зобов`язати слідчого провести огляд земельної ділянки, що не входить до повноважень слідчого судді, визначених положеннями ст. 303 КПК України.

Так, у п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38. Рішення ЄСПЛ у справі «Ankerl V. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Отже вимога адвоката про зобов`язання слідчого винести конкретне рішення в даному випадку суперечитиме практиці ЄСПЛ.
Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.80 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі "Педерсен і Бодсгор проти Данії" зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки адвокат ОСОБА_3 не просить вчинити дії, які є предметом оскарження, а саме скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 03.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженні № 0000025 від 16.03.2021 року- відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя