ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, яка надійшла разом з обвинувальним актом за матеріалами кримінального провадження №0001790 від 26.11.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді старшого майстра виробничої дільниці І гр. цеху приладів обліку і намотувального устаткування №10 ДНВП «Об`єднання Комунар», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив порушення встановлених правил обігу прекурсорів, за наступних обставин.

Наказом Генерального директора ДНВП «Об`єднання Комунар» ОСОБА_6 , № 1149-К від 01.11.2018, старшого майстра виробничої дільниці 1 групи цеху зварювальної техніки і напівфабрикатів №16 ОСОБА_5 переведено на посаду старшого майстра виробничої дільниці І групи цеху приладів обліку і намотувального устаткування №10 ДНВП «Об`єднання Комунар», з 01.11.2018.
Згідно з п.2 розпорядженням начальника цеху №10 ДНВП «Об`єднання Комунар» ОСОБА_7 №25 від 19 грудня 2018 року, старшого майстра цеху №10 ДНВП «Об`єднання Комунар» ОСОБА_5 призначено відповідальним за використання в виробничих процесах матеріалів, які відносяться к прекурсорам.
03.11.2021 у період часу з 10:25 годин до 14:00 годин в ході проведення огляду нежитлових будівель ДНВП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: м. Харків, вул. Рудіка, 8, в приміщенні кімнати дільниці катафорезу, що розташована на 1 поверсі корпусу №42, цеху №10, в порушення вимог ч.3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 р., без наявності дозволу Національної поліції на використання об`єктів і приміщень, призначених для здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, який видається на підставі результатів перевірки відповідності цих об`єктів і приміщень встановленим Міністерством внутрішніх справ вимогам, виявлено факт зберігання прекурсорів, а саме 1020 мл., 1030 мл., 485 мл. ацетону. Також в ході вказаного огляду приміщенні кімнати дільниці катафорезу, що розташована на 1 поверсі корпусу №42, цеху №10 ДНВП «Об`єднання Комунар», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Рудіка, 8, в порушення вимог ч.3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 р., без наявності дозволу Національної поліції на використання об`єктів і приміщень, призначених для здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, який видається на підставі результатів перевірки відповідності цих об`єктів і приміщень встановленим Міністерством внутрішніх справ вимогам, виявлено факт зберігання прекурсорів, а саме 35 мл. сірчаної кислоти.
Згідно висновку експерта №СЕ19/121-21/25072-НЗПРАП від 26.11.2021 за проведеною експертизою матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» встановлено, що надані на дослідження зразки рідин є прекурсорами, а саме вилучена в приміщенні кімнати дільниці катафорезу, що розташована на 1 поверсі корпусу №42, цеху №10 ДНВП «Об`єднання Комунар», рідина об`ємом 1020,0 мл., 1030,0 мл., 485,0 є прекурсором - ацетоном, вилучена в приміщенні кімнати дільниці катафорезу, що розташована на 1 поверсі корпусу №42, цеху №10 ДНВП «Об`єднання Комунар», рідина об`ємом 35,0 мл. є прекурсором - сірчаною кислотою.
12.12.2016 ДНВП «Об`єднання Комунар» отримано дозвіл на використання об`єктів і приміщень, призначених для провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів №109 згідно якого встановлено приміщення для зберігання та використання прекурсорів на території ДНВП «Об`єднання Комунар» виключно в приміщенні кімнати зберігання прекурсорів (приміщення №2 складу №507 корпусу №23).
Так, старший майстер виробничої дільниці І групи цеху приладів обліку і намотувального устаткування №10 ДНВП «Об`єднання Комунар» ОСОБА_5 , виконуючи свої посадові обов`язки, не виконавши вимоги ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ст. 139 Кодексу законів про працю України, п.2 розпорядженням начальника цеху №10 ДНВП «Об`єднання Комунар» ОСОБА_7 №25 від 19 грудня 2018 року про призначення відповідальних осіб для отримання використання в виробництві матеріалів, які відносяться до прекурсорів, постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 року №1698 «Про затвердження переліку органів ліцензування», таблиці № 4 списку №2 Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 20.06.1995 року «Про затвердження порядку одержання дозволу на виробництво, зберігання, транспортування, використання, захоронення, знищення та утилізацію отруйних речовин, у тому числі продуктів біотехнології та інших біологічних агентів», порушив встановлені правила обігу прекурсорів.
Під час досудового провадження між сторонами кримінального провадження прокурором у кримінальному провадженні - прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 , з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 було досягнуто та підписано угоду від 26.11.2021 року про визнання винуватості.
Сторони угоди погодились, що обвинувачений ОСОБА_9 понесе покарання за ч.1 ст. 320 КК України у вигляді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 грн. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України, у вчиненому щиро покаявся. Підтвердив суду, що угоду про визнання винуватості він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими, а саме: наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора і підозрюваного є обмеження права на оскарження вироку. Просив затвердити зазначену угоду, захисник підтримав позицію обвинуваченого, просив затвердити укладену між сторонами угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Крім того, обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому були роз`яснені та йому зрозумілі.
Після таких роз`яснень суду обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст. 66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до переконання про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 368, 369, 370, 371, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості, укладену 26.11.2021 року між сторонами кримінального провадження: прокурором у кримінальному провадженні - прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 , з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 320 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 70 (сімдесяти) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 190,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.
Суддя -