печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000703 від 24.04.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000703 від 24.04.2014 року.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив.

Прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги за їх відсутності не направили, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , 04.08.2017 року було направлено до Генеральної прокуратури України клопотання про визнання потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000703 від 24.04.2014 року.

Листом старшого слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 21.08.2017 року, було відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконні дії осадових осіб Генеральної прокуратури України, щодо відмови у визнанні потерпілим.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309, 55 , 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000703 від 24.04.2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1