У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №0001065, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 343 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 . Мотивує клопотання обґрунтованістю підозри, а також посилається на продовження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та неможливістю їх запобіганню, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечили щодо заявлених прокурором клопотань, оскільки наведені таким ризики необґрунтовані. Окрім цього адвокат ОСОБА_8 просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 заставу у 130 тисяч гривень.

13.12.2021 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби. В обґрунтування заявленого посилається на те, що свідки та потерпілі у даному кримінальному провадженні вже допитані, наміру переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення його клієнт не має. Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали позицію своїх захисників.

Заслухавши клопотання та пояснення прокурора, думку обвинувачених та їх захисників щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За ч. 2 вказаної статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.

Ухвалою суду від 28.12.2020 обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Ухвалою суду від 27.10.2021 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою продовжено до 25.12.2021 включно.

Підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу щодо обвинувачених визначено наявність «обґрунтованості підозри» в інкримінованих останнім злочинах, а також існування ризиків незаконного впливу обвинувачених на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення; можливого переховування від суду тощо.

При розгляді клопотань прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, судом враховано «обґрунтованість підозри» обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 343 КК України, оскільки така підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованих їм діянь, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення, скерування обвинувального акту до суду, а також призначення такого до судового розгляду.

Разом з тим, суд враховує, що 06.12.2021 прокурором ОСОБА_10 подано обвинувальний акт у порядку ст. 338 КПК України, за яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

Перевіряючи доводи розглядуваних клопотань прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що такі є обґрунтованими і з часу обрання судом запобіжного заходу обвинуваченим не зменшилися та продовжують існувати.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом має непогашену судимість, отже раніше притягався до кримінальної відповідальності, не має офіційного джерела доходу, обвинувачується серед іншого у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, що в своїй сукупності створює загрозу продовження вчинення ним злочинної діяльності, зокрема й вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Окрім цього обвинувачений ОСОБА_4 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 з метою формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованих їм діянь; а також застосовувати заходи психологічного та фізичного впливу на потерпілих, задля відкликання поданих ними до суду цивільних позовів, та інших учасників кримінального провадження, зокрема свідків, задля зміни даних ними показів під час судового розгляду, у разі заявлення клопотання про їх повторний допит, що породжує ризик не тільки незаконного впливу на учасників кримінального провадження, а й може призвести до перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - утруднення встановлення дійсних обставин розглядуваних злочинів (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом є тимчасово непрацюючим, тобто не має офіційного джерела доходу, обвинувачується у пособництві в розбійному нападі, вчиненому з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, що в своїй сукупності створює загрозу продовження вчинення ним злочинної діяльності, зокрема й вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), з метою збагачення за рахунок третіх осіб.

Задля уникнення кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185 КК України обвинувачений ОСОБА_5 може вступати у позапроцесуальні контакти з іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 для формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованих їм діянь, а також здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни наданих суду показів, у разі їх повторного допиту, відкликання поданих потерпілими до суду цивільних позовів, у зв`язку з побоюванням психологічного та фізичного насильства, а відтак утруднить встановлення судом дійсних обставин справи (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Судовий розгляд по даному кримінальному провадженню щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 триває, а відтак вищеописані ризики на даний час продовжують існувати, стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Щодо твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , висловлене у його клопотанні про зміну запобіжного заходу, про відсутність у його підзахисного наміру перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема шляхом незаконного впливу на свідків та скоєння нових злочинів, суд сприймає критично, оскільки наразі належна процесуальна поведінка останнього забезпечена перебуванням останнього в умовах ізоляції від суспільства. Разом з цим наявність постійного місця проживання у обвинуваченого не є достатньою самостійною підставою для попередження існуючих ризиків, зміст яких розкрито вище.

З огляду на вказане клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час до задоволення не підлягає.

Також суд оцінює в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 неодружений, однак за твердженням адвоката ОСОБА_9 проживає разом з дружиною ОСОБА_11 , 1979 р.н., дітей та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та посилює вищевказані ризики та свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_4 одружений, має двох неповнолітніх дітей, однак має непогашену судимість та офіційно не працевлаштований, що також свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З огляду на вказане продовження строку тримання обвинувачених під вартою є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого наявний з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, в яких ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особливої тяжкості злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та тяжкості злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні яких такі обвинувачуються.

Разом з цим, суд вважає, що вік та стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не перешкоджають подальшому утриманню таких під вартою.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання вищеописаним ризикам, задля забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне продовжити строк застосування щодо таких запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обираючи обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою від 28.12.2020, суд керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави можливої для внесення обвинуваченими або заставодавцем, оскільки такі обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням насильства. Наразі, при розгляді клопотань щодо продовження утримання обвинувачених під вартою, суд не знаходить підстав для перегляду позиції суду в цій частині щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом з тим, з огляду на те, що стороною обвинувачення 06.12.2021 подано до суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням щодо ОСОБА_5 , а саме такий, як зазначалося вище, наразі обвинувачується у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у суду в силу положення ч. 3 ст. 183 КПК України наявний обов`язок щодо визначення застави як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Відтак суд, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, слід встановити у максимально можливому розмірі, визначеному Кодексом, для тяжкого злочину - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд констатує, що обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, до 17 лютого 2022 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, до 17 лютого 2022 року включно.

Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на його першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків визначено до 17 лютого 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1