Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/838/21
Провадження № 1-кп/542/114/21
В И Р О К
іменем України
14 вересня 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000050 від 18.03.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Варварівка, Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
18.03.2021 близько о 00:10 год. ОСОБА_3 на грунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , прийшов до господарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , зайшовши до житлового будинку розташованого за вищевказаною адресою, підійшов до ОСОБА_6 , який разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 лежали на ліжкові, та металевою трубою з приєднаним до неї цепом, яку заздалегідь взяв з собою, наніс ОСОБА_6 один удар в область правої ноги нижче коліна, один удар в область лівої ноги вище коліна та один удар в область лівої лопатки, коли ОСОБА_6 піднявся з ліжка, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: синця на передній поверхні верхньої третини лівого стегна, синця в області правої гомілки і в лопаточній області зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 150 від 24.03.2021 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.03.2021, близько о 00.10 год. в ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 , та металевою трубою з приєднаним до неї цепом, яку заздалегідь взяв з собою, наніс один удар в область ліктя лівої руки, один удар в область ліктя правої руки та один удар в область голови ОСОБА_8 , чим спрчинив їй тілесні ушкодження у вигляді: садни в лобній області зліва, на лівому лікті, синця в області правого ліктя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи 148 від 24.03.2021 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю та суду показав, що дійсно 18.03.2021 року його сестра ОСОБА_9 поскаржилась йому на дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знімали грошові кошти з її картки, ними користувались та їй гроші не повертали. Будучи обуреним такою поведінкою ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , з метою захисту сестри, він близько 23 год. прийшов в будинок своєї матері, що розташований в АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Зайшовши до будинку, він пройшов в кімнату, в якій спали ОСОБА_10 та ОСОБА_12 та декілька разів наніс удари по ОСОБА_14 , який спав на ліжку металевою трубою з приєднаним до неї цепом, яку приніс з собою, а також наніс декілька ударів по ОСОБА_14 , коли він встав з ліжка. Після чого ОСОБА_10 , яка також спала на вказаному ліжку, піднялася, й він наніс їй декілька ударів вказаною трубою. Після чого між ним та ОСОБА_15 виникла боротьба, в ході якої вони впали на крісло. Після чого він піднявся та вийшов з будинку. ОСОБА_10 він наніс удар по щоці та в область рук. Куди саме він наносив удари ОСОБА_14 , сказати не може, ймовірно по ногах та по тулубу.

В скоєному розкаюється.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність. При призначенні покарання покладаються на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, з 02.10.2003 року діагноз: F 70.0.
Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №173 від 18.05.2021 року (а.с. 59-65) ОСОБА_3 на даний час будь-якими хронічним психічним захворюванням не страждає, не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не виявляє ознак іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості. В період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних дій, ОСОБА_3 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не виявляв ознак іншого хворобливого стану психіки. Ступінь розумової відсталості у ОСОБА_3 є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_3 під дію ч.ч. 2,3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи наведене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд враховує обставини по справі в їх сукупності, те, що тілесні ушкодження були завдані двом потерпілим, кількість, локалізацію тілесних ушкодження, спосіб їх нанесення та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Речові докази: металева труба довжиною 60 см діаметром 3 см, з приєднаним до неї цепом довжиною 35 см, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1