Дата документу 08.09.2021 Справа № 314/2978/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/2978/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1424/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська УВП № 11»,

розглянула 8 вересня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на термін 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком до 13 вересня 2021 року. Приймаючи таке рішення, суд послався на дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, вважає дану ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України у зв`язку з наступним. Так, при розгляді клопотання прокурором не доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та не встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не може існувати , бо враховуючи матеріальне становище обвинуваченого в нього відсутні будь які можливості залишити або змінити своє місце проживання, а також відсутність будь яких родинних зв`язків за допомогою яких можливо було б переховуватися. Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України також нічим не підтверджений, більш того, на теперішній час цей ризик взагалі не може продовжувати існувати , бо усі заявлені свідки та потерпілий були вже допитані та подальший вплив на будь якого свідка жодним чином не може вплинути на повний та об`єктивний розгляд справи. Крім того, усі речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або які могли б нести доказове значення було вилучено слідчим відповідно до протоколів огляду речей, огляду місця події протоколу затримання особи, а тому ризик їх знищення взагалі був відсутній з самого початку. Обвинувачений не має на меті уникати кримінальної відповідальності про що свідчить його поведінка в ході досудового розслідування. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 також не збирається, і протилежному немає жодних доказів.

Просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор будучи належним чином повідомлений про час і дату судового засідання не з`явився, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України та відповідає ч. 4 ст. 422-1 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , суд першої інстанції достатньо обґрунтував своє рішення.

Таке рішення суду має на меті досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положениями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог національного та міжнародного законодавств.

Так, вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченогоОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував, крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений не може не розуміти тяжкість вчиненого злочину, в результаті якого є можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження.

Наведені обставини, на думку апеляційного суду, в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого від суду, зокрема і внаслідок тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , що має свій раціональний зміст, оскільки така обставина свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду.

Апеляційний суд вважає, що в даному кримінальному провадженні існують реальні ризики можливого ухилення обвинуваченого від суду та перешкоджання кримінальному провадженнюіншим чином.

До того ж, ОСОБА_7 не працевлаштований, тобто не має законного джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, що вочевидь свідчить про усталеність протиправної поведінки на підтверджує наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України також знайшов своє підтвердження, оскільки існує ймовірність того, що ОСОБА_7 може впливати на швидкість проведення судового розгляду, мотивуючи неможливістю своєї явки до суду.
Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили встановлені ризики негативної процесуальної поведінки.

За умов сукупності обставин щодо наявності ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, відомостей стосовно особи обвинуваченого, обранняОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, як того просив захисник, на думку колегії суддів, є невиправданим.

Доводи адвоката про відсутність ризиків незаконного впливу на потерпілих, свідків та знищення доказів колегія суддів вважає неспроможними, з огляду на те, що районним судом не було встановлено наявність вказаних ризиків.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу з наведених підстав є неспроможними.

На думку судової колегія, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та відсутність процесуальної необхідності застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, а тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до13 вересня 2021 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4