Провадження №11-сс/824/4635/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 ,розглянувши матеріали клопотання за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року, якою накладено арешт в рамках кримінального провадження №0001418 від 12.06.2021 року,
В С Т А Н О В И В :

13 липня 2021 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0001418 від 12.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року вказане клопотання задоволено та накладено арешт на:
1. транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» моделі «Shrinter 316 CDI» білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , заборонивши співробітникам ТОВ «ГРАВІС ЛТД ПЛЮС» та іншим особам користуватися та розпоряджатися зазначеним автомобілем;

2. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;
3. ключ від транспортного засобу марки «Mersedes-Benz» моделі «Shrinter 316 CDI» білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що арешт на вказане майно накладається з метою збереження речових доказів, так як вони відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою слідчого судді, вважає її незаконною через неврахування слідчим суддею, що слідчий посилається лише на покази директора ТОВ «ІТА ФІНАНС» ОСОБА_6 , яка є заінтересованою особою, а докази які підтверджують законність придбання Скалатською комунальною районною лікарнею арештованого транспортного засобу у ТОВ «ГРАВІС ЛТД ПЛЮС», та що вказана лікарня є добросовісним набувачем, і право власності на даний автомобіль є безспірним, слідчим суддею не враховано. Таким чином, транспортний засіб на який безпідставно накладено арешт, не є доказом у кримінальному провадженні, так як не відповідає жодному критерію речового доказу, не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не зберіг на собі ніяких слідів правопорушення. Тому, просив скасуватиухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про накладення арешту відмовити.

Ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 , та матеріалами судового провадження приходжу до висновку, що дана апеляційна скарга, підлягає поверненню, виходячи із наступного.

За положеннями ч.1 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

Положеннями ст.393 КПК України визначено коло осіб, які мають право на апеляційне оскарження.

Відповідно до п.9-1 ч.1 ст.393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи.

У відповідності до п.9-2 ч.1 ст.393 КПК України, апеляційну скаргу також мають право подати фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Право апеляційного оскарження мають також і інші особи, передбачені КПК України.

Зі змісту положень ст.172 КПК вбачається, що клопотання про арешт майна може розглядатися також і за участю власника майна, його представника чи законного представника, а відповідно, апеляційний суд вважає, що вказані особи мають право на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року, про накладення арешту на транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» моделі «Shrinter 316 CDI» білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключ від даного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , оскаржує гр. Терновий ОСОБА_7 , який є директором ТОВ «ГРАВІС ЛТД ПЛЮС».

Громадянин ОСОБА_3 є особою, яка згідно договору є постачальником, який свого часу поставив та передав у власність КНП «Скалатська комунальна районна лікарня» легковий автомобіль (спеціалізований санітарний автомобіль екстреної (швидкої) медичної допомоги типу В без обладнання на базі автомобіля марки «Mersedes-Benz» моделі «Shrinter 316 CDI» білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 S НОМЕР_5 .

Отже, громадянин ОСОБА_3 не є власником вказаного автомобіля, не є представником юридичної особи, якій на даний час належить арештований автомобіль, а є лише представником юридичної особи, із власності якої автомобіль марки «Mersedes-Benz» моделі «Shrinter 316 CDI» білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 S НОМЕР_5 вибув.

Таким чином, наведене вказує на те, що апеляційна скарга подана не уповноваженою на те особою, оскільки матеріали клопотання не містять даних про те, що громадянин ОСОБА_3 відноситься до кола осіб зазначених чинним КПК України.

Згідно п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, вважаю за необхідне повернути апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року, якою накладено арешт в рамках кримінального провадження №0001418 від 12.06.2021 року, як особі, яка не має права на її подачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 399,404, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року, якою накладено арешт в рамках кримінального провадження №0001418 від 12.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме на транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» моделі «Shrinter 316 CDI» білого кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключ від даного транспортного засобу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , з позбавленням права розпорядження та користування, повернути громадянину Терновому ОСОБА_8 , як особі, яка не має права на її подачу.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги з усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку

Суддя ОСОБА_2