Справа № 755/7520/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000624 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого озеленювачем у КП ЦЗН Дніпровського району, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
26.01.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували разом у приміщенні, що належить до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м.Києва, що розташований за адресою: м.Київ, вул.Попудренка, 1-А.

Так, 26.01.2020 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи за вищевказаною адресою, де вживаючи спиртні напої, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 раптово виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_3 керуючись мотивом особистої неприязності по відношенню до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, маючи перевагу у фізичній силі, та реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому удар кулаком в область обличчя, в результаті якого ОСОБА_6 впав на підлогу.

Разом з тим, ОСОБА_3 керуючись мотивом особистих неприязних відносин по відношенню до потерпілого, продовжив реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , при цьому маючи перевагу в положенні, поки ОСОБА_6 знаходився на підлозі, ще чотири рази наніс останньому удари руками та ногами в область голови та тулуба, після чого з місця події зник у невідомому напрямку.

Згідно висновку експерта № 042- 495-2020 від 03.04.2020 року дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 26.01.2020 року о 13-12 годині у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мала місце: закрита черепно-лицева травма у вигляді струсу головного мозку, вдавленого перелому лівої вилицевої кістки, синця в ділянці лівого вилицевого комплексу та носа;

Вказана закрита черепно-лицева травма за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбачених ч.1 ст.122 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 26.01.2020 року, він та потерпілий ОСОБА_6 перебували разом у приміщенні Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м.Києва, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де вживаючи спиртні напої в них раптово виник конфлікт, в ході якого він наніс потерпілому удар кулаком в область обличчя, після чого потерпілий впав на підлогу і він ще декілька разів наніс йому удари руками та ногами в область голови та тулуба, після чого він втік з місця події. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, зробив для себе належні висновки і більше такого ніколи не вчинить. Щодо задоволення цивільного позову заперечував частково, оскільки на його думку розмір моральної шкоди завищено.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, стан здоров`я, спосіб життя; відношення обвинуваченого до вчиненого, часткове відшкодування завданої шкоди, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи положення ст.75 КК України, думку потерпілого, який в судовому засіданні підтримав думку прокурора про моживість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, наявність обставин, що пом`якшують покарання, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, соціальні зв`язки, а також інші дані, що характеризують особу винного, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).
На підставі ч.5 ст.72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 07.07.2021 по 09.07.2021 року та 14.12.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема 50000 гривень моральної шкоди та 18356 гривень 38 копійок матеріальної шкоди. В обґрунтування моральної шкоди зазначено, що внаслідок скоєного злочину останній зазнав фізичного болю і страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних страждань від неправомірних дій обвинуваченого, які також принизили його честь та гідність, порушився його звичайний режим життя внаслідок знаходження на лікуванні тривалий час.
В судовому засіданні потерпілий підтримав у повному обсязі заявлений позов та просив суд його задовольнити, пояснивши, що на даний час обвинуваченим частково відшкодовано цому моральну шкоду на суму 5000 гривень.
Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову, суд виходить з наступного.
Згідно із положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.
Згідно з ч.1 ст.129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
В ході судового розгляду кримінального провадження підтверджено, що злочинними діями ОСОБА_3 потерпілому завдано майнової шкоди, що відповідно до виписок, чеків та квитанцій складає 18356 гривень 38 копійок.

На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода, серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням іншим обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
На підставі викладеного, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_6 , підлягають частковому задоволенню, в тому числі з урахуванням часткового добровільного відшкодування шкоди.
Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 1796 гривень 90 копійок за проведення судово-медичної експертизи (висновок № від 03.04.2020 року) у кримінальному провадженні №0000624. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про долю речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує згідно положень ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Зарахувати в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 07.07.2021 року по 09.07.2021 року та 14.12.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Матеріали кримінального провадження №0000624 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/7520/20.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 завдану йому матеріальну шкоду в сумі 18356 (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят шість гривень) 38 копійок, та моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, всього 23356 (двадцять три тисячі триста п`ятдесят шість) гривень 38 копійок.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи в сумі 1796 (одна тисяча сімсот дев`яносто шість) гривень 90 копійок.
Речові докази: чорну куртку з пошкодженням та змив речовини бурого кольору з дверей шафи, які передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1