Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/756/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження №0000297за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білоусівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-02.10.1984 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року виправних робіт;
-13.01.1987 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна;
-19.07.1993 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 142 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років;
- 22.11.2000 року Ульянівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року), з застосуванням ст. 44 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 08.12.2004 року Комсомольським районним судом міста Херсона за ч. 2 ст. 188 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
- 03.06.2013 року Суворовським районним судом міста Херсона за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 16.07.2015 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. 06.08.2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-01.07.2002 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
- 28.03.2006 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
-19.03.2007 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, з застосуванням ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 25.06.2013 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
- 14.08.2019 року Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 14.08.2019 року, призначити ОСОБА_6 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 700 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та 5000 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 5000 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_13 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно його підзахисного закрити, мотивуючи тим, що вирок суду є необґрунтованим та незаконним, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Крім того, органами досудового слідства не зібрано достатньо доказів і в судовому засіданні було спростовано пояснення його підзахисного ОСОБА_6 про те що він не скоював ніякого відкритого викрадення чужого майна. Вважає слідчу дію - пред`явлення особи для впізнання не допустимим доказом, оскільки відповідно до протоколу пред`явлення особи для
впізнання, проведеного з його підзахисним - ОСОБА_6 , впізнання проводилось коли він
знаходився у кайданках. Також, ОСОБА_6 незаконно тримали під вартою і проводили
з ним слідчі дії протягом майже 4 годин порушуючи його право на захист, з моменту його
затримання до повідомлення центру з надання безоплатної правової допомоги. Зазначає також про те, що у обвинувачених не було вилучено ніяких засобів для відкриття замків, хоча обидва замка були цілі. Крім того, відповідно до експертних висновків, які знаходяться в матеріалах провадження - слідів рук та взуття ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 - не виявлено. Отже, під час розгляду даного кримінального провадження в суді не було підтверджено та встановлено факту причетності його підзахисного ОСОБА_6 до відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно нього закрити, мотивуючи тим, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Так, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення він не визнає, а досудовим розслідуванням та судом не здобуто достатніх доказів для визнання його винним. Зазначає про те, що порушено його право на захист, оскільки його затримали о 14.00 год., а надали захисника після 16.00 год. та слідча дія, як впізнання з потерпілої проводилась без захисника, при цьому пред`явлення особи для впізнання, проведеного з ним проводилось коли він
знаходився у кайданках, а отже даний доказ вважає не допустимим. Також при затримані в його сумці не було монет, які нібито він викрав, а у відділку поліції вже з`явились, на що він акцентував увагу у суді, однак суд не звернув на це уваги. Вважає, що суд односторонньо розглянув кримінальне провадження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно його підзахисного закрити, мотивуючи тим, що не було встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Так, ОСОБА_15 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Крім того, органами досудового слідства не зібрано достатньо доказів і в судовому засіданні було спростовано пояснення його підзахисного про те що він не скоював ніякого відкритого викрадення чужого майна. Вважає, що до показів потерпілої в частині впізнання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 суд повинен був віднестись критично, оскільки особа за обставин, викладених у вироку, фізично не могла запам`ятати облич осіб, які на неї напали.При цьому, впізнання проводилось з порушення норм КПК України, адже потерпіла зазначила, що в момент коли вона знаходилась в квартирі, один із співробітників поліції на своєму телефоні показав їй фотографії обвинувачуваних та вказав, що це саме ті особи, які напали на неї.Після цього потерпілу повезли до місця затримання вказаних вище осіб, де вони перебували в кайданках, а тому не вказати на них було просто не можливо. Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні вказала на те, що вона впізнає ОСОБА_6 , як особу, яка була на подвір`ї будинку саме за одягом, але при цьому вона не впізнала його підзахисного ОСОБА_9 , що свідчить про те, що ОСОБА_9 не було в цей день біля квартири чи навіть будинку потерпілої. Крім того, згідно вказаних вище протоколів обшуку, ані у ОСОБА_9 , ані у ОСОБА_6 не було виявлено знарядь для зламу замків, чи відмички. В квартирі потерпілих не було знайдено жодних відбитків пальців, які б належали обвинувачуваним. Отже, суд в своєму вироку надав перевагу показам потерпілої, при цьому проігнорував покази обвинувачуваного, що є порушенням вимог КПК України.
Вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_6 визнано винними за те, що вони 26.01.2021 року, о 13-40 годині, перебували біля будинку, який розташований по АДРЕСА_4 . В цей момент у них виник умисел на заволодіння майном, що знаходилось в одній із квартир вказаного будинку. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа, відкрили вхідні двері квартири АДРЕСА_5 , де проживали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та проникли до неї всередину, звідки таємно викрали: грошові кошти в сумі 700 гривень та майна на загальну суму 3336 гривень 74 копійки. В цей час до квартири повернулася ОСОБА_11 , яка помітила злочинні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , однак останні, розуміючи, що їх дії були викриті ОСОБА_11 , вирішили довести свій злочинний умисел на викрадення майна до кінця, у зв`язку з чим ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_11 отруйну речовину подразнюючої дії морфлід пеларгонової кислоти, яку спрямував останній в обличчя та очі, внаслідок чого ОСОБА_11 на деякий час втратила здатність бачити, після чого ОСОБА_6 наніс їй кулаком лівої руки один удар в праве плече, чим спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого плеча у верхній третині, в проекції тіла правої лопатки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, заподіявши потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Заслухавши доповідача, в дебатах захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора та представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_17 , які заперечував проти доводів апеляційних скарг та просили їх залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, зокрема, повинно бути ухвалене згідно з нормами матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Перевіривши матеріали кримінального провадження та розглянувши доводи захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , викладені ними в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 370, 374 КПК України та у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України розглянувши провадження в межах пред`явленого ОСОБА_9 та ОСОБА_6 обвинувачення, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження та обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності їх вини за ч.3 ст. 186 КК України, виклавши мотиви прийнятого рішення у вироку.
В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, зазначив підстави, з яких приймає одні докази та відкидає інші, а також на вимогу п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України сформулював обвинувачення, визнане судом доведеним із зазначенням місця, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вина ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України підтверджується доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, а саме показаннями потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, факт відкритого викрадення обвинуваченими належного потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 майна повністю підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 яка в суді першої інстанції, пояснювала, що проживає однією сім`єю разом з ОСОБА_10 у квартирі АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності останньому. Повернувшись 26.01.2021 року, о 13-40 годині, додому з магазину, вона відчинила верхній замок вхідних дверей квартири, але відчинити нижній замок не змогла, оскільки двері були зачинені зсередини. Через декілька хвилин вхідні двері з внутрішнього боку відчинили ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_9 пробіг повз неї вниз по сходам, а ОСОБА_6 розпилив їй в очі подразнюючу речовину, в результаті чого вона на деякий час втратила здатність повноцінно бачити. Після цього ОСОБА_6 наніс їй один удар кулаком в плече, від чого вона втратила рівновагу і вдарилась об вхідні двері, а ОСОБА_6 зник з місця події. Зайшовши в квартиру вона виявила, що з квартири зникла її каблучка з позолотою та речі, які належали ОСОБА_10 . З цього приводу вона зателефонувала дочці ОСОБА_10 , яка викликала працівників поліції. Крім того, пояснила, що цього ж дня за пропозицією працівників поліції брала участь у проведенні слідчої дії - пред`явлення осіб для впізнання, в ході якої вона впізнала ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , як осіб, які відкрито викрали майно з вищевказаної квартири. Крім того, під час судового розгляду ствердно вказала на обвинувачених, як на осіб, що вчинили 26.01.2021 року відкрите викрадення майна з квартири АДРЕСА_6 та застосували до неї насильство.
Крім того, допитаний судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 пояснював, що 26.01.2021 року, точного часу не пам`ятає, коли він перебував на роботі, йому зателефонувала співмешканка ОСОБА_11 та повідомила, що на неї вчинено напад за місцем їх проживання по АДРЕСА_7 . Вказав, що речі, які було викрадено з квартири відповідають переліку речей, які зазначені в обвинувальному акті. Після цього він разом з ОСОБА_11 та працівниками поліції поїхав до місця затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , поряд з якими знаходилась належна йому сумка сірого кольору.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснював, що він перебуває на посаді тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції. В січні 2021 року, точного часу не пам`ятає, перебуваючи в складі патрульного екіпажу «Ліана 0152», ним було отримано повідомлення про вчинення розбою, а саме проникнення двох невідомих осіб до квартири по АДРЕСА_8 та розпилення з газового балону «Терен-4» в обличчя особи, яка в ній проживала, речовини подразнюючої дії, внаслідок чого з квартири зникла колекція монет та грошові кошти. В ході здійснення патрулювання, біля магазину «Файномаркет» по вулиці Героїв України у місті Кропивницькому, ним було помічено ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які за зовнішніми ознаками підпадали під осіб, зазначених в отриманому орієнтуванні. Під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , було виявлено монети та газовий балон подразнюючої дії «Терен-4». Після цього на місце затримання приїхали працівники поліції та проводили відповідні слідчі дії.
Крім того, свідок ОСОБА_19 також суду пояснила, що вона перебуває на посаді інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції. 26.01.2021 року, точного часу не пам`ятає, вона разом з ОСОБА_18 перебувала в складі патрульного екіпажу «Ліана 0152» та отримала повідомлення про вчинення розбою, а саме проникнення двох невідомих осіб до квартири по АДРЕСА_8 , розпилення з газового балону «Терен-4» в обличчя особи, яка в ній проживала, речовини подразнюючої дії та пограбування її квартири. В подальшому біля магазину «Файномаркет» по вулиці Героїв України у місті Кропивницькому нею та ОСОБА_18 було помічено ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які за зовнішніми ознаками були схожі на осіб, зазначених в отриманому орієнтуванні. Під час проведення поверхневого огляду останніх, було виявлено монети, газовий балон подразнюючої дії «Терен-4» та годинник. В подальшому цю інформацію було передано до чергової частини та викликано працівників поліції і потерпілу ОСОБА_11 , яка впізнала ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , як осіб, які відкрито викрали майно з квартири ОСОБА_10 .
З пояснень свідка ОСОБА_16 у суді першої інстанції вбачається, що 26.01.2021 року, в обідній час, вона перебувала на балконі своєї квартири, а саме квартири АДРЕСА_9 . В цей час вона побачила як на подвір`ї, біля її під`їзду, перебувало двоє чоловіків, один з яких був одягнений в пальто та шапку, а інший в куртку дутої форми. Після цього ці чоловіки увійшли до під`їзду, а через деякий час вибігли з даного під`їзду. Через певний час вона довідалась, що невідомі особи заволоділи майном її сусідів, проникнувши до їх житла. При перегляді в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер відеофіксації працівників поліції ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вказала, що ОСОБА_6 є саме тією особою, яка заходила до під`їзду та виходила з під`їзду будинку АДРЕСА_4 . Зазначила, що впізнає його по одягу в якому він перебуває на вказаному відеозаписі.
Вина обвинувачених також підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказам, а саме:
- протоколом огляду місця події від 26.01.2021 року з фототаблицею до нього, під час якого в приміщенні квартири АДРЕСА_10 було виявлено безлад та розкидані речі в кімнатах (а.п. 26-30 т.1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.01.2021 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_11 , серед пред`явлених їй осіб, впізнала ОСОБА_9 як особу, яка 26.01.2021 року вчинила відкрите викрадення майна з квартири АДРЕСА_6 (а.п. 50-56, т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.01.2021 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_11 , серед пред`явлених їй осіб, впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 26.01.2021 року застосувала стосовно неї речовину подразнюючої дії (а.п. 57-63, т. 1);

- протоколом слідчого експерименту від 11.03.2021 року з відеозаписом до нього, під час проведення якого ОСОБА_11 пояснила, що 26.01.2021 року, в період часу з 13-00 години до 14-00 години, повернувшись додому з магазину, вона відчинила верхній замок вхідних дверей квартири, але відчинити нижній замок не змогла. В цей час двері відчинились і вона побачила ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_9 побіг вниз по сходам, а ОСОБА_6 , стоячи навпроти неї та тримаючи в правій руці балон з речовиною подразнюючої дії, розпилив їй в очі подразнюючу речовину та одночасно з цим наніс їй один удар кулаком лівої руки в плече правої руки, від чого вона втратила рівновагу і вдарилась об вхідні двері, а ОСОБА_6 зник з місця події. Через деякий час, відновивши здатність повноцінно бачити, вона виявила, що з квартири зникли речі, які належали їй та ОСОБА_10 (а.п. 65-71, т. 1);

- протоколом огляду місця події від 30.01.2021 року, під час якого в приміщенні кабінету № 422 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області по вулиці Вокзальній, будинок 58 в місті Кропивницькому у ОСОБА_11 було вилучено спортивну кофту з капюшоном фіолетового кольору з написом «Adidas» розміру XXL, в яку вона була одягнена в момент здійснення на неї нападу 26.01.2021 року (а.п. 81-82 т.1);

- висновком судово-хімічної експертизи № СЕ-19/112-21/946-МРВ від 09.02.2021 року, якою встановлено, що на досліджуваній кофті фіолетового кольору з написом «Adidas» наявна отруйна речовина подразнюючої дії морфолід пеларгонової кислоти, яка має спільну родову належність із отруйною речовиною подразнюючої дії, що міститься в рідині із балону «Терен-4» (а.п. 89-94, т. 1);
- протоколом огляду предмету від 03.03.2021 року, під час якого було оглянуто тканеву кофту з капюшоном фіолетового кольору з написом, виконаним барвником білого кольору «Adidas» розміру XXL, яка була вилучена у ОСОБА_11 в ході проведення 30.01.2021 року огляду місця події в приміщенні кабінету № 422 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області по вулиці Вокзальній, будинок 58 в місті Кропивницькому (а.п. 95, т. 1);

- висновком судово-медичної експертизи № 74 від 28.01.2021 року, якою встановлено, що ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого плеча, верхній третині, в проекції тіла правої лопатки, які утворились від не менш як трьох травматичних контактів з тупим об`єктом, 1-3 доби до моменту огляду, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п. 99, т. 1);
- висновком судово-медичної експертизи № 176/74 від 16.03.2021 року, якою встановлено, що ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого плеча, верхній третині, в проекції тіла правої лопатки, механізм утворення яких не суперечить механізму, на який вона вказала в ході проведення слідчого експерименту від 11.03.2021 року за її участі (а.п. 103-104, т. 1);
- протоколом затримання ОСОБА_6 від 26.01.2021 року з фототаблицею до нього, під час якого, в ході особистого обшуку ОСОБА_6 було виявлено та вилучено сумку чорного кольору та речі, які в ній знаходились, а саме 23 монети номіналом по одній гривні-колекційні, 3 монети номіналом десять гривень, 1 монета номіналом п`ять гривень, 2 монети номіналом дві гривні, 1 монета із позначенням 1 і надписом «Гетьман торгова марка», 1 монета «чеська крона» номіналом 2, 1 монета номіналом п`ятдесят копійок Російських 1998 року випуску, 1 монета номіналом п`ятдесят Європейських центів, 1 монета номіналом дві гривні, 1 монета номіналом двадцять п`ять копійок, 1 монета номіналом п`ятдесят копійок, газовий балончик «Терен-4», телефон «Samsung», аркуш зошита із рукописним тестом, зв`язку ключів, три презервативи, сверло, два квитки на проїзд у міському транспорті, дисконтну картку «Амік», картку сім, банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ «ПриватБанк», дисконтну картку «Сокар», дисконтну картку «Спорт сіті», гаманець, гребінець, запальничку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 61-66, т. 2);
- протоколом огляду предмету від 27.01.2021 року, під час якого було оглянуто сумку чорного кольору, 23 монети номіналом по одній гривні-колекційні, 3 монети номіналом десять гривень, 1 монету номіналом п`ять гривень, 2 монети номіналом дві гривні, 1 монету із позначенням 1 і надписом «Гетьман торгова марка», 1 монету «чеська крона» номіналом 2, 1 монету номіналом п`ятдесят копійок Російських 1998 року випуску, 1 монету номіналом п`ятдесят Європейських центів, 1 монету номіналом дві гривні, 1 монету номіналом двадцять п`ять копійок, 1 монету номіналом п`ятдесят копійок, газовий балончик «Терен-4», телефон «Samsung», аркуш зошита із рукописним тестом, зв`язку ключів, три презервативи, сверло, два квитки на проїзд у міському транспорті, дисконтну картку «Амік», картку сім, банківську картку № НОМЕР_1 ПАТ «ПриватБанк», дисконтну картку «Сокар», дисконтну картку «Спорт сіті», гаманець, гребінець, запальничку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були виявлені та вилучені 26.01.2021 року під час затримання ОСОБА_6 , в ході проведення особистого обшуку останнього (а.п. 67-68, т. 2);
- протокол особистого обшуку ОСОБА_9 від 26.01.2021 року, згідно якого під час затримання 26.01.2021 року ОСОБА_9 , в ході особистого обшуку останнього, було виявлено та вилучено, сумку темно-сірого кольору «Cantrol», належну ОСОБА_10 , та речі, які в ній знаходились, а саме: браслет, виготовлений з металу жовтого кольору; кільце, виготовлене з металу жовтого кольору у вигляді шести смужок-завитків з камінням білого кольору; наручний годинник з металу жовтого кольору «Восход» (а.п. 9, т. 2);

- протоколом огляду предмету від 27.01.2021 року, в ході якого було оглянуто сумку темно-сірого кольору «Cantrol», браслет, виготовлений з металу жовтого кольору; кільце, виготовлене з металу жовтого кольору у вигляді шести смужок-завитків з камінням білого кольору; наручний годинник з металу жовтого кольору «Восход», які були виявлені та вилучені 26.01.2021 року під час затримання ОСОБА_9 , в ході проведення особистого обшуку останнього (а.п. 10, т. 2);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 02.02.2021 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_11 , серед пред`явлених їй речей, впізнала належну їй каблучку, виготовлену з металу жовтого кольору, як таку, що було викрадено 26.01.2021 року за місцем її проживання (а.п. 140-146, т. 1);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.03.2021 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_11 , серед пред`явлених їй речей, впізнала належний їй браслет, виготовлений з металу жовтого кольору, як такий, що було викрадено 26.01.2021 року за місцем її проживання (а.п. 147-153, т. 1);

- висновком судово-товарознавчу експертизи № 514/659/21-27 від 19.02.2021 року, якою встановлено, що ринкова вартість, станом на 26.01.2021 року, наданого браслету, виготовленого з металу жовтого кольору, складала 110 гривень 60 копійок., а каблучки, виготовленої з металу жовтого кольору, у вигляді шести смужок-завитків, три з яких вкриті камінням білого кольору 132 гривні 80 копійок (а.п. 157-159, т. 1);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 02.02.2021 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_10 , серед пред`явлених йому речей, впізнав належну йому сумку «Cantrol» сірого кольору, як таку, що було викрадено 26.01.2021 року за місцем його проживання (а.п. 161-168, т. 1);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 515/21-27 від 25.02.2021 року, якою встановлено, що ринкова вартість, станом на 26.01.2021 року, наданої сумки з тканини сірого кольору, розмірами 22х30 см, яка має відділення, яке замикається на застібку «блискавка», та одну накладну кишеню, на якій з правого боку міститься емблема «Cantrol», складала 285 гривень (а.п. 173-175, т. 1);
- протоколом огляду предметів від 03.03.2021 року, під час якого було оглянуто спеціальний пакет «Національна поліція України» з індивідуальним номером № SUD1018771, в якому містяться дві ювілейні монети номіналом одна гривня кожна, 2012 року випуску, присвячені «Фінальному турніру чемпіонату Європи з футболу 2012 року», дев`ятнадцять ювілейних монет номіналом одна гривня кожна, 2015 року випуску, присвячених «70 років Перемоги. 1945-2015», одна ювілейна монета номіналом одна гривня 2004 року випуску, присвячена «60 років визволення України від фашистських загарбників» та одна ювілейна монета номіналом одна гривня 2010 року випуску, присвячена «65 років Перемоги»; спеціальний пакет «Національна поліція України» з індивідуальним номером № SUD1018779, в якому містяться одна ювілейна монета номіналом дві гривні 2000 року випуску, присвячена «55 років перемоги у Великій вітчизняній війні», одна ювілейна монета номіналом дві гривні 1998 року випуску, присвячена «100 років біосферного заповідника Асканія-Нова», дві ювілейні монети номіналом десять гривень кожна 2018 року випуску, присвячені «Захисникам Донецького Аеропорту», одна ювілейна монета номіналом десять гривень 2018 року випуску, присвячена «Дню українського добровольця», одна ювілейна монета номіналом п`ять гривень 1998 року випуску, присвячена «Успенському собору Києво-Печерської лаври», одна монета 2001 року випуску з написом «За долю, за любов, за волю», одна монета номіналом п`ятдесят копійок 1992 року випуску, одна монета номіналом дві гривні 2018 року випуску, одна монета номіналом двадцять п`ять копійок 2014 року випуску, одна монета номіналом п`ятдесят європейських центів, одна монета номіналом 2 чеські крони, одна монета номіналом п`ятдесят російських копійок; які були вилучені в ході проведення 26.01.2021 року особистого обшуку (а.п. 177-180, т. 1);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-21/2010-ТВ від 10.03.2021 року, якою встановлено, що станом на 26.01.2021 року ринкова вартість двох ювілейних монет номіналом одна гривня кожна, 2012 року випуску, присвячених «Фінальному турніру чемпіонату Європи з футболу 2012 року», дев`ятнадцяти ювілейних монет номіналом одна гривня кожна, 2015 року випуску, присвячених «70 років Перемоги. 1945-2015», однієї ювілейної монети номіналом одна гривня 2004 року випуску, присвяченої «60 років визволення України від фашистських загарбників», однієї ювілейної монети номіналом одна гривня 2010 року випуску, присвяченої «65 років Перемоги», не визначається у зв`язку з тим, що дані монети є дійсним платіжним засобом України; ринкова вартість однієї ювілейної монети номіналом дві гривні 2000 року випуску, присвяченої «55 років перемоги у Великій вітчизняній війні» може складати 606 гривень 67 копійок; ринкова вартість однієї ювілейної монети номіналом дві гривні 1998 року випуску, присвяченої «100 років біосферного заповідника Асканія-Нова», може складати 176 гривень 67 копійок, ринкова вартість двох ювілейних монет номіналом десять гривень кожна 2018 року випуску, присвячених «Захисникам Донецького Аеропорту», може складати 72 гривні, ринкова вартість однієї ювілейної монети номіналом десять гривень 2018 року випуску, присвяченої «Дню українського добровольця», може складати 60 гривень, ринкова вартість однієї ювілейної монети номіналом п`ять гривень 1998 року випуску, присвяченої «Успенському собору Києво-Печерської лаври», може складати 170 гривень (а.п. 188-206, т. 1);
- протоколом огляду предмету від 04.03.2021 року з фототаблицею, під час якого було оглянуто оптичний диск формату DVD-R марки «Titanum» білого кольору, на якому міститься відеозапис з нагрудних камер відеофіксації працівників поліції ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , яким зафіксовано, як 26.01.2021 року о 14-10 годині працівники УПП в Кіровоградській області наздоганяють та в подальшому зупиняють двох чоловіків, якими, як з`ясовано в подальшому, виявились ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , та повідомляють їм, що вони за зовнішніми ознаками схожі на осіб, які вчинили відкрите викрадення майна з квартири АДРЕСА_6 . Після цього, під час проведення поверхневого огляду у вказаних осіб було виявлено балон з речовиною дратівливої дії «Терен-4», монети, які належать потерпілому, а також сумку потерпілого (а.п. 210-215, т. 1);

Тож суд першої інстанції на вимогу процесуального закону дослідив надані сторонами докази, яким зробив обґрунтовану оцінку, і вивчивши та дослідивши кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, а в сукупності, з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, прийшов до правильного висновку, що обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_6 вчинили саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_15 та ОСОБА_6 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у житло за фактичних обставин, встановлених судом у вироку, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.
Так, потерпіла ОСОБА_11 , як під час досудового розслідування, так і безпосередньо під час судового розгляду, вказала на обвинувачених як на осіб, які вчинили 26.01.2021 року відкрите викрадення майна з квартири АДРЕСА_6 та застосували до неї насильство.

При цьому, колегія суддів зауважує, що вказані показання потерпілої, містять конкретний опис подій, є логічними, послідовними та такими, що у повній мірі узгоджуються з іншими доказами, а тому підстав ставить їх під сумнів колегія суддів не вбачає.

Крім того, свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що ОСОБА_6 є саме тією особою, яка заходила до під`їзду та виходила з під`їзду будинку АДРЕСА_4 .

Підстав не довіряти показанням даного свідка у суду першої інстанції не було, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.
При затриманні працівниками поліції обвинувачених виявлено та вилучено речі потерпілих, які в подальшому впізнані потерпілими під час такої слідчої дії як впізнання.

Також при затриманні обвинувачених вилучено у останніх балон з речовиною дратівливої дії «Терен-4».

Відповідно до вищевказаних досліджених судом доказів на речах потерпілої виявлено сліди застосування саме такої речовини.

Натомість доводи апеляцій обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що обвинувачені не вчиняли дане кримінальне правопорушення, а тому кримінальне провадження слід закрити, у зв`язку з тим, що не були встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Є також і не обґрунтованими доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу того, що порушено право обвинувачених на захист, оскільки обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 незаконно тримали під вартою і проводили
з ними слідчі дії протягом майже 4 годин, без захисника, оскільки відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_9 фактично був затриманий відповідно до вимог ст.208 КПК України уповноваженою службовою особою працівником УПП в м. Кропивницький 26.01.2021 о 16 годині 00 хвилин та у присутності захисника ОСОБА_8 , вже о 19.14 год. відповідно складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. (а.п.6-8 т.2)
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 фактично був затриманий відповідно до вимог ст.208 КПК України уповноваженою службовою особою працівником УПП в м. Кропивницький 26.01.2021 о 16 годині 00 хвилин та у присутності захисника ОСОБА_7 , о 19.30 год. відповідно складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. (а.п.61-63 т.2)
Окрім того, вже в ході затримання як ОСОБА_9 так і ОСОБА_6 уповноваженою особою було проведено їх особистий обшук, про що зазначено у протоколі особистого обшуку затриманого та у протоколі затримання (а.п.9, 61-63 т.3). Зазначений обшук був проведений у присутності захисників.
Більш того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що 26.01.2021 року в проміжок часу з 16 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. з обвинуваченими проводилися слідчі дії, окрім пред`явлення особи для впізнання.
З огляду на викладене, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про порушення права обвинувачених на захист та складання протоколу затримання з порушенням вимог ст. 208 КПКУкраїни є безпідставні та не відповідають матеріалам кримінального провадження.
Необґрунтованими апеляційний суд вважає також доводи захисників про те, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не було жодних предметів, пристосованих для відчинення замків квартири, оскільки, як убачається із вироку, суд першої інстанції встановив, що обвинувачені, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа, відкрили вхідні двері, де проживала потерпіла.
Більш того, вказане протирічить протоколу затримання ОСОБА_6 під час якого в ході обшуку обвинуваченого серед інших предметів було виявлено та вилучено зв`язку ключів та сверло. (а.п.61-66 т.2)
Крім того, в апеляційних скаргах зазначається, що суд першої інстанції в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_9 посилається на протокол пред`явлення особи для впізнання, однак даний протокол необхідно визнати не допустимим доказом, оскільки впізнання потерпілою проводилось з ними, коли вони знаходилися у кайданках.

Колегія суддів вважає наведені доводи сторони захисту не обгунтованими, оскільки, судом встановлено, що в протоколі такої слідчої дії, як пред`явлення особи для впізнання з потерпілою ОСОБА_11 зазначено зовнішній вигляд та прикмети осіб, пред`явлених для впізнання та згідно додатків (фототаблиці) до протоколу, вбачається, що останні не перебували в кайданках. (а.п.50-56, 57-62 т.3 )

Більш того, суд першої інстанції безпосередньо допитав потерпілу ОСОБА_11 і вона надала під присягою зазначені у вироку пояснення. Потерпіла була попереджена про відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів. Підстав обмовляти обвинувачених у потерпілої судом не було встановлено.

Як вбачається з показань потерпілої, вона в суді першої інстанції впевнено впізнала в обвинуваченому ОСОБА_6 , ту особу, яка скоїла щодо неї злочин.

Надані потерпілою пояснення були послідовними та повністю узгоджувались з іншими письмовими доказами, дослідженими судом.

Так, ще при поданні заяви про вчинений щодо неї злочин потерпіла ОСОБА_11 зазначила слідчому, що може впізнати особу, яка скоїла злочин.

Також, перед проведенням впізнання, потерпіла попередньо слідчому зазначила зовнішній вигляд і прикмети, за якими вона запам`ятала злочинців, та за якими вона надалі впізнала їх при проведенні слідчої дії.

Окрім того, під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню ОСОБА_20 та його захисник ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 скарги щодо порушень права на захист, у тому числі щодо незаконних дій працівників поліції, не подавали.

Отже, районний суд повно перевірив доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів та на кожен дав детальну відповідь у вироку, і з такою оцінкою погоджується апеляційний суд.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "РуїзТорія проти Іспанії", 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Отже, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених та на кваліфікацію їх дій, колегією суддів не встановлено, та підстав для задоволення доводів обвинуваченого ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , зазначених ним під час апеляційного розгляду, не має.
Колегія суддів вважає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_21 та ОСОБА_22 є способом захисту та метою уникнути кримінальної відповідальності.
Таким чином, проаналізувавши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо повно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам і правильно кваліфікував дії ОСОБА_15 та ОСОБА_6 за ч.3 ст.186 КК України.

Підстав для скасування вироку суду і задоволення апеляцій захисників та обвинуваченого ОСОБА_6 в цій частині не вбачається.

Колегією суддів перевірено і обґрунтованість призначення обвинуваченим покарання.

Відповідно до вимог статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, з - поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_6 судом було враховано ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинувачених.

Як видно з вироку, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 скоїв тяжкий злочин, із застосуванням насильства, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став і знов вчинив корисливий злочин, в тому числі із застосуванням насильства. Як особа ОСОБА_9 одружений, не працює. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Як видно з вироку, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, із застосуванням насильства. Як особа ОСОБА_6 характеризується посередньо, неодружений, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд при призначенні покарання виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно врахував обставини, характер скоєного обвинуваченими злочину.

Таким чином, колегія суддів переконана, що з урахуванням всіх обставин в їх сукупності, та з врахуванням положень ч. 2 ст. 65 КК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, і їм слід призначити покарання в межах санкції ст. 186 ч. 3 КК України.

Крім того, остаточне покарання ОСОБА_6 призначено за привалами ст71 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, призначення останнім покарання у такому виді є необхідним, справедливим та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому колегія суддів також враховує практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну оскаржуваного вироку під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для його зміни, як того просять у своїх апеляційних скаргах захисники.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2021 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, засудженими, які тримаються під вартою в цей же строк, з дня отримання копії вироку.
СУДДІ: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2