Справа № 314/5710/21
Провадження № 1-в/314/101/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2022 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ подання Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судимого:

- 26.04.2018 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст. 289 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 07.02.2017 року, у виді позбавлення волі строком на 6 років 7 місяців з конфіскацією всього належного йому майна. У строк відбування покарання за даним вироком зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 07.02.2017 року, а саме 1 рік 11місяців 8 днів.
за участю прокурора: ОСОБА_4 , представника установи: ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 , про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -
Початок строку: 26.04.2018 року. Кінець строку: 18.12.2022 року.

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло подання Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Засуджений ОСОБА_3 у Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» перебуває з 16.09.2016 року. Під час ув`язнення 2 заохочення. Має одне стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку.
З 22.032017 року зарахований до відділення господарчого обслуговування наказом начальника встанови за №79/Аг. За період відбування покарання характеризується позитивно, правил поведінки та розкладу дня дотримується. У відношенні до представників адміністрації мови тактовний, ввічливий, виконує їх вимоги. Працевлаштований кочегаром. Обов`язки свої виконує сумлінно. Приймає участь у роботах з самообслуговування. Відповідально відноситься до виконання робіт з благоустрою установи. Залучається до робіт з самообслуговування. Дотримується правил пожежної безпеки та безпеки праці. За характером спокійний, врівноважений. У створені конфліктних ситуацій помічений не був. По відношенню до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. На профілактичному обліку за час відбування покарання не перебував і не перебуває. Вимоги санітарно-гігієнічних норм дотримується. Утримує у чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.
Представник установи виконання покарань та сам засуджений не заперечує проти задоволення подання установи.

Прокурор подання підтримав і вважає, що подання належить задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу приходить до висновку, що подання установи підлягає задоволенню, у зв`язку з виправленням засудженого:

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на те, що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

За ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, отже в ухвалі суду визначається строк умовно-дострокового звільнення, що співпадає зі строком невідбутої частини покарання.

Строк за ч.1 ст.251 ЦК України є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Початок строку умовно-дострокового звільнення та строку невідбутої частини покарання не може бути пов`язаним з моментом постановлення та оголошення ухвали суду, оскільки умовно-дострокове звільнення пов`язується з моментом набрання ухвали суду законної сили та її фактичним виконанням.

Засуджений, після постановлення та оголошення ухвали суду про умовно-дострокове звільнення до набрання законної сили ухвали суду та її фактичного виконання продовжує відбувати покарання, ч.6 ст.539 КПК України визначає процесуальну можливість прокурора апеляційного оскарження ухвали суду про умовно-дострокове звільнення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що початок строку умовно-дострокове звільнення та строку невідбутої частини покарання (в залежності від реалізації процесуальних прав учасників та наслідків апеляційного перегляду) на час постановлення та оголошення ухвали не може бути визначений чітким терміном календарною датою (у розумінні ч.2 ст.251 ЦК України), що пов`язується з неможливістю визначити такий строк роками, місяцями, днями на час постановлення та оголошення ухвали суду, а має пов`язуватися з настанням події, з якою пов`язано його початок набранням ухвали суду законної сили та її виконання.

Суд не має можливості чітко та передбачувано визначити дату початку умовно-дострокового звільнення та строку невідбутої частини покарання, оскільки початок такого строку пов`язується з набранням ухвали законної сили та її виконання та залежить від реалізації процесуального права прокурора оскаржити ухвалу суду, що передбачити на час постановлення та оголошення ухвали суду неможливо.

За ч.1 ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується за наслідками набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її фактичного виконання, суд приходить до висновку, що строк умовно-дострокового звільнення та строк невідбутої частини покарання має визначатись періодом у часі з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її фактичного виконання до кінця строку покарання за вироком суду.

Отже, суд встановлює строк умовно-дострокового звільнення та строк невідбутої частини покарання: з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її виконання - до 18.12.2022 (кінець строку покарання за вироком суду).

Зазначене, на переконання суду, буде відповідати принципам правової визначеності та передбачуваності закріпленим Європейською конвенцією з захисту прав людини і основоположних свобод та визначати чіткий строк з визначеним початком та терміном закінчення.

Відповідно до ч.6 ст.539 КПК України за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Подання Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» стосовно засудженого ОСОБА_3 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк з моменту набрання ухвали про умовно-дострокове звільнення законної сили та її виконання до 18.12.2022 (кінець строку покарання за вироком суду).
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

10.01.2022