Справа № 487/8246/15-к
Провадження № 1-кп/487/27/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинувальним актом внесеним в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000276 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, українця, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого головним енергетиком ТОВ «САБ автоматизація», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, при наступних обставинах.

Наприкінці квітня 2015 року, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, біля входу в перший під`їзд будинку АДРЕСА_3 , знайшов та привласнив самозарядний пістолет «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , перероблений саморобним способом на вогнепальну зброю, придатну для стрільби, таким чином умисно придбавши його.

Зазначений пістолет ОСОБА_3 , незаконно переніс до місця свого проживання, за адресою АДРЕСА_4 , де зберігав без передбаченого законом дозволу до 21.07.2015 року, коли вказаний предмет було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за вказаною адресою.

Відповідно до висновку експерта №2866 від 08.08.2015 року виявлений та вилучений в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_4 , предмет є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю 9.9 мм. самозарядним пістолетом «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , виготовленим заводським способом, виробництва фірми «АТАК ARMS LTD» (Туреччина), зі стволом переробленим саморобним способом наявність металевого штифта у газовідвідному отворі ствола та відсутність у каналі ствола захисних елементів (втулок, пертинок). По цій причині пістолет втрачає властивості стартового пістолета і набуває властивостей гладкоствольної вогнепальної зброї.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Дослідивши у ході судового слідства усі зібрані органом досудового слідства докази, показання, свідків, роз`яснення експерта, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України не знайшло свого підтвердження з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 при безпосередньому допиті під час судового розгляду, пояснив, що влітку 2015 року, приблизно за декілька днів до моменту проведення обшуку, біля свого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , у вечірній час, знайшов вказаний в обвинувальному акті пістолет.

Прочитавши назву, він зрозумів, що це газовий пістолет та забрав його, оскільки у будинку проживає багато сімей з дітьми, які могли його знайти та зашкодити собі. При цьому, мав намір здати пістолет до правоохоронних органів.

Оскільки він не є фахівцем у зброї, то при зовнішньому огляді пістолету будь-яких ознак переробок не помітив, та не припускав, що пістолет можна переробити у вогнепальну зброю.

21.07.2015 року, за місцем його проживання, слідчим ОСОБА_9 та двома оперативними працівниками, в присутності понятих, було проведено обшук, у рамках кримінального провадження за ст..364 КК України, за фактом можливого заволодіння грошовими коштами, які були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за ст..115 КК України, у якому він, за час роботи на посаді слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області здійснював досудове розслідування.

Дійсно під час проведення обшуку, у сумці, яка знаходилася на вішаку у передпокої, було виявлено та вилучено пістолет.

На питання слідчого він пояснив, що знайшов пістолет за декілька днів до проведення обшуку.

Стверджував, що не знав, що пістолет відноситься до вогнепальної зброї, та не мав умислу на його носіння та зберігання.

Вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, мало бути здійснено слідчими органів внутрішніх справ, оскільки на час проведення обшуку, як і на той час коли знайшов пістолет, він не був працівником правоохоронного органу.

Таким чином при досудовому розслідуванні було порушено вимоги, щодо підслідності, визначені положеннями ст..216 КПК України, що свідчить про зібрання доказів на підтвердження пред`явленого йому обвинувачення у поза процесуальний спосіб, та є підставою для визнання їх недопустимими.

На підтвердження доведення вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази.

Витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000276 від 11.09.2015 року, за яким відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.263 КК України, було внесено за самостійним виявленням слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090, при здійсненні 21.07.2015 року, на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва, обшуку, за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_4 , під час якого було виявлено та вилучено предмет сріблястого кольору, схожий на пістолет, який має на стволі маркування «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , та згідно до Висновку експерта №2866 від 08.08.2015 року є гладкоствольною вогнепальною зброєю, внаслідок перероблення саморобним способом (Том 2 арк.121).

Рапорт старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 , від 11.09.2015 року, погоджений начальником СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_10 , про виявлення при здійснені досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 від 26.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, ознак кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, за фактом виявлення та вилучення під час проведення, 21.07.2015 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_4 , предмету сріблястого кольору, схожого на пістолет, який має на стволі маркування «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 та восьми патронів до нього, з маркуванням «АЕ 9.9 мм.». Згідно до Висновку експерта №2866 від 08.08.2015 року, вказаний пістолет є гладкоствольною вогнепальною зброєю, внаслідок перероблення саморобним способом (Том 2 арк.119-120).

Копію Наказу №37 о/с від 05.06.2012 року про призначення ОСОБА_3 на посаду слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області (Том.1 арк.41).

Копію Наказу №5 о/с від 28.01.2013 року про призначення ОСОБА_3 на посаду старшого слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області (Том.1 арк.42).

Копію Наказу №34 о/с від 17.02.2014 року про призначення ОСОБА_3 на посаду слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області (Том.1 арк.43).

Копію Наказу №179 о/с від 28.07.2014 року про призначення ОСОБА_3 на посаду слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області (Том.1 арк.44).

Копію Наказу №339 о/с від 22.12.2014 року про призначення ОСОБА_3 на посаду старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області (Том.1 арк.45).

Копію Наказу №148 о/с від 02.06.2015 року про звільнення ОСОБА_3 у запас за власним бажанням (Том.1 арк.46).

Копію Наказу №185 о/с від 31.07.2014 року про присвоєння ОСОБА_3 старшому слідчому СВ розслідування злочинів у сфері господарської діяльності СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області спеціального звання старший лейтенант міліції (Том.1 арк.47).

Копію послужного списку ОСОБА_3 №М-215093 (Том 1 арк.48-50).

Функціональні обов`язки старшого слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області ОСОБА_3 (Том 1 арк.51-52).

Біографічну довідку ОСОБА_3 щодо проходження служби у правоохоронних органах (Том 1 арк.53-55).

Копії відомостей за результатами підсумкової перевірки особового складу Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області по службовій підготовці за 2013-2014, 2014-2015 роки, за якими старший слідчий ОСОБА_3 пройшов службову вогневу підготовку (Том.1 арк.76-83).

Протокол складений 21.07.2015 року старшим слідчим СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 , за результатами проведення при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №0000090 від 26.03.2015 року, на підставі Ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.07.2015 року (справа №490/5948/15-к), обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 .

Під час проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено принтер (багатофункціональний пристрій) «Canon» МР 220 та пристрій для здійснення пострілів, зовнішньо схожий на пістолет, сріблястого кольору, який на стволі має маркування «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , в магазині якого знаходяться вісім набоїв з маркування «АЕ 9.9 мм.» (Том 1 арк. 56-65).

Висновок експертизи №2866 від 08.08.2015 року, проведеної на підставі Постанови старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000090 від 26.03.2015 року, відповідно до якого наданий на дослідження пістолет, вилучений в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю 9.9 мм. самозарядним пістолетом «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , виготовленим заводським способом, виробництва фірми «АТАК ARMS LTD» (Туреччина), зі стволом переробленим саморобним способом.

Наявність металевого штифта у газовідвідному отворі ствола наданого пістолета та відсутність у каналі ствола захисних елементів (втулок, пертинок). По цій причині наданий пістолет втрачає властивості стартового пістолета і набуває властивостей гладкоствольної вогнепальної зброї.

Надані на дослідження вісім патронів, вилучених в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 , бойовими припасами не є, а є 9-мм. пістолетними патронами, спорядженими снарядами несмертельної дії, призначеними для придушення агресивності нападаючого, шляхом болючої дії за рахунок кінетичної енергії еластичної кулі, виробництва СП «Шмайсер» м.Вишневе Київської області Україна. (Том 1 арк.67-73 Том 2 арк. 128-130).

Протокол огляду документів, складений старшим слідчим СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 , 15.10.2015 року, за результатами огляду матеріалів кримінального провадження №0000090 від 26.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, проведеного за участю старшого слідчого СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області ОСОБА_13 ..

Під час проведення огляду слідчим з матеріалів кримінального провадження №0000090 від 26.03.2015 року було вилучено та долучено до даного протоколу наступні документи: клопотання про проведення обшуку квартири АДРЕСА_5 від 23.06.2015 року на 4 арк.; ухвала слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_14 від 03.07.2015 року про надання дозволу на обшук квартири АДРЕСА_5 на 1 арк; протокол обшуку квартири АДРЕСА_5 від 21.07.2015 року на 6 арк; постанова про призначення судово-балістичної експертизи від 21.07.2015 року на 4 арк.; висновок експерта №2866 від 08.08.2015 року на 9 арк.; документи про проходження ОСОБА_3 служби в УМВС України у Миколаївській області на 16 арк.; доручення на 2 арк.; повідомлення про виконання доручення на 1 арк.; Протокол додаткового допиту ОСОБА_3 від 11.09.2015 року в якості свідка на 4 арк. Оригінали вказаних документів приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000276 від 11.09.2015 року (Том 2 арк. 126-127).

Протокол огляду предмету, складеного старшим слідчим СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 15.10.2015 року, за результатами огляду гладкоствольної короткоствольної вогнепальної зброї 9 мм. самозарядного пістолету «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , виготовленого заводським способом, виробництва фірми «АТАК ARMS LTD» (Туреччина), зі стволом переробленим саморобним способом наявність металевого штифта у газовідвідному отворі ствола та відсутність у каналі ствола захисних елементів (втулок, пертинок) та п`яти патронів до нього, з маркуванням «АЕ 9,9 мм.» (Том 1 арк.75) .

Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_15 від 21.10.2015 року, якою гладкоствольну короткоствольну вогнепальну зброю 9 мм. самозарядний пістолет «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , виготовлений заводським способом, виробництва фірми «АТАК ARMS LTD» (Туреччина), зі стволом переробленим саморобним способом та п`ять патронів до нього, з маркуванням «АЕ 9,9 мм.», виявлені та вилучені 21.07.2015 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.

Висновок експертизи №26-б від 24.01.2019 року, проведеної на підставі Ухвали суду від 24.09.2018 року, - відповідно до якого: представлений на дослідження пістолет являється нестандартною (переробленою саморобним способом) гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю 9-мм. самозарядним пістолетом «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , виготовленим промисловим способом, компанія виробник «АТАК ARMS LTD», м.Стамбул Туреччина. Позиціонується виробником як стартовий (для подачі шумових сигналів шумовими пістолетними патронами калібру 9 мм. Р.А.К. та має конструктивні зміни внесені саморобним способом захисний елемент з каналу ствола видалений, газовідвідний отвір ствола заглушено.

Для проведення пострілів з даного пістолета можливо використання як шумових і газових пістолетних патронів калібру 9 мм.РА, так і патронів з кінетичними снарядами 9-мм. дробових пістолетних патронів, патронів несмертельної дії, спорядженних гумовими, або аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами (Терен ЗП, ПНД-9П, Терен- 3Ф та ін..); патронів роздільного спорядження (шумовий, або газовий калібру 9 мм. Р.А. та стандартної свинцевої картечини діаметром 5,9 мм.) чи перероблених унітарних патронів аналогічного комплектування.

Внаслідок внесення конструктивних змін (видалення захисного елементу з каналу ствола та заглушення газовідвідного отвору ствола), наданий на дослідження пістолет набув властивостей вогнепальної зброї ( Том 1 арк.212-214, Том 2 арк.10-22).

Наданий пістолет придатний для проведення пострілів.

При дачі пояснень, в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 , підтвердив вказаний висновок, роз`яснивши порядок дослідницької частини проведеного експертного дослідження.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки сторони обвинувачення.

Так допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , суду пояснив, що у 2015 році працював на посаді начальника сектору ВВБ УМВС України у Миколаївській області.

Влітку 2015 року, точної дати він не пам`ятає, разом зі слідчим ОСОБА_9 проводив обшук за місцем проживання ОСОБА_3 . Під час якого було вилучено пістолет з набоями, який знаходився у сумці на вішаку у передпокої. Наскільки він пам`ятає за сплином часу, обвинувачений пояснив, що даний пістолет він знайшов, приблизно за місяць чи півтора до моменту проведення обшуку.

Вказав, що обшук було проведено за участі понятих, з дотриманням вимог, визначених положеннями ст..236 КПК України. За результатами його проведення було складено протокол, підписаний понятими, ОСОБА_3 та ним, як учасником вказаної слідчої дії, без зауважень.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , суду пояснив, що у 2015 році працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору ВВБ УМВС України у Миколаївській області.

У цьому році, точної дати він не пам`ятає, разом зі слідчим ОСОБА_9 та ОСОБА_17 проводили обшук за місцем проживання ОСОБА_3 ..

Обшук проводився з метою відшукання грошових коштів та копіювальної техніки. Перед початком його проведення, ОСОБА_3 було запропоновано видати предмети вилучені законом з обігу. Під час проведення обшуку було вилучено пістолет та вісім набоїв з гумовими кулями, який знаходився у сумці на вішаку у передпокої. Наскільки він пам`ятає за сплином часу, обвинувачений пояснив, що даний пістолет він знайшов, приблизно за пів року до моменту проведення обшуку.

Вказав, що обшук було проведено з дотриманням вимог, визначених положеннями ст..236 КПК України, за участі понятих, які ними були запрошені перед початком проведення вказаної слідчої дії. За результатами проведення обшуку було складено протокол, підписаний понятими, ОСОБА_3 та ним, як учасником вказаної слідчої дії, без зауважень.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , суду пояснив, що його знайомий, який на той час був працівником правоохоронного органу, зателефонував йому та попросив прийняти участь у якості понятого при проведенні обшуку. Коли саме це відбувалося він не пам`ятає. При цьому він дав йому номер телефону працівника поліції ОСОБА_17 , якому він зателефонував, та той повідомив, куди саме він має прибути, для участі у вказаній слідчій дії.

Вказав, що перед початком проведення обшуку ОСОБА_3 було запропоновано добровільно видати речі вилучені законом з обігу, однак той повідомив, що такі речі у квартирі відсутні.

При проведені обшуку, було виявлено та вилучено принтер, а також пістолет, який знаходився у сумці на вішаку у передпокої. Вказав, що ОСОБА_3 пояснив, що вказаний пістолет він знайшов, але де та коли обвинувачений не зазначав.

Пояснив, що за результатами проведення обшуку вилучені речі було упаковано до пакетів та складено протокол. Підтвердив свій підпис на бірці, якою було опечатано пакет з вилученими речами та у протоколі проведення обшуку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , суду пояснив, що у 2015 році знаходився в районі «Намив» у м.Миколаєві, де шукав роботу. До нього на вулиці підійшли працівники поліції та запросили прийняти участь у якості понятого при проведенні обшуку у житлі ОСОБА_3 .. Коли саме це відбувалося він не пам`ятає.

Вказав, що під час проведення обшуку було вилучено принтер та пістолет. Вказав, що ОСОБА_3 добровільно видав пістолет, який дістав з бачка унітазу. При цьому обвинувачений зазначав, що знайшов пістолет. Де саме і коли не пояснював.

В подальшому свідок зазначив, що чітко не пам`ятає обставин проведення вказаної слідчої дії, оскільки пройшов досить тривалий час, за який, він приблизно ще чотири рази, приймав участь у якості понятого при проведенні обшуків у інших кримінальних провадженнях.

Підтвердив свій підпис на наданому для огляду Протоколі обшуку від 21.07.2015 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду пояснив, що у 2015 році працював на посаді слідчого СВ прокуратури Миколаївської області та здійснював досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000090 від 26.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України.

21.07.2015 року, на підставі Ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва, за участю співробітників ВВБ УМВС України у Миколаївській області ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , у присутності двох понятих, залучених працівниками оперативного підрозділу, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 .

Обшук було проведено з дотриманням вимог ст..236 КПК України. Перед його початком обвинуваченому було вручено копію ухвали слідчого судді та запропоновано добровільно видати зазначені у ній предмети, а саме грошові кошти, копіювальну техніку та речі вилучені законом з обігу. ОСОБА_3 вказав, що зазначені речі у квартирі відсутні.

Під час проведення обшуку було вилучено пістолет та вісім набоїв з гумовими кулями, який знаходився у сумці на вішаку у передпокої. На його питання ОСОБА_3 вказав, що пістолет, оснащений набоями, він знайшов у вечірній час, в квітні 2015 року біля під`їзду свого будинку.

За результатами проведення обшуку було складено протокол, підписаний понятими, ОСОБА_3 та ним, як учасником вказаної слідчої дії без зауважень.

В подальшому, на підставі його постанови було проведено судово-балістичну експертизу, висновком якої було встановлено, що вилучений за місцем проживання ОСОБА_3 пістолет є вогнепальною зброєю.

З урахуванням висновку експерта, на підставі його рапорту до ЄРДР було внесено відомості у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, досудове розслідування якого ним здійснювалося відповідно до Доручення начальника СВ прокуратури Миколаївської області.

Досудове слідство здійснювалося ним, як слідчим прокуратури, оскільки під час проведення обшуку та в послідуючому, при наданні пояснень, ОСОБА_3 вказував, що вказаний пістолет він придбав (знайшов) у 2015 році, тобто під час проходження служби у правоохоронному органі.

Кримінальне провадження №0000090 від 26.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, за підслідністю було передано до Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області.

В подальшому, ним було оглянуто кримінальне провадження №0000090 від 26.03.2015 року, та оригінали документів якого, а саме клопотання про проведення обшуку, ухвала слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва про надання дозволу на обшук, протокол обшуку від 21.07.2015 року, постанова про призначення судово-балістичної експертизи, висновок експерта було приєднано до матеріалів даного кримінального провадження, про що було зазначено у протоколі огляду документів.

Дослідивши у ході судового розгляду надані прокурором докази, зібрані органом досудового розслідування, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення не знайшло свого підтвердження з наступних підстав.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, яка ратифікована Україною і є частиною її національного законодавства, гарантує кожній людині при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення право на справедливий суд. Суд повинен відповідати вимогам незалежності та безсторонності.
Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.
Положеннями ч. 3 п. 3 ст. 129 Конституції України, передбачено, що забезпечення доведеності вини є одним із конституційних принципів судочинства.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Згідно п. 10 ч. 1 ст.7, частин 1,2,4 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду.

Це положення передбачено й пунктом 2 статті 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» в якому зазначено, що кожен обвинувачений у вчиненні кримінального злочину вважається невинним, до тих пір, поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

У п. 146 справи «Барбера, Мессегуе и Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року ЄСПЛ зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Мотиви з яких суд відкидає докази обвинувачення:

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, у відповідності до положень частини 1 статті 92 КПК України, покладається на слідчого та прокурора, а в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Відповідно до статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, зазначені обставини встановлюються на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності, допустимості та у своїй сукупності - достатності для постановлення обвинувального вироку.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів, у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

При оцінці наданим прокурором на підтвердження пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1,2,3 ст.214 КПК України (в редакції чинній станом на 21.07.2015 року), слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

До внесення відомостей до ЄРДР, у невідкладних випадках, може бути проведено лише огляд місця події, при цьому відомості до реєстру вносяться негайно після його завершення.

За приписами ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, тобто дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів (ч.1 ст.223 КПК України), можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР.

Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.

Так обшук за місцем проживання ОСОБА_3 було проведено старшим слідчим СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_21 21.07.2015 року, при здійсненні досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000090 від 26.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, за Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.07.2015 року (справа №490/5948/15-к), з метою виявлення та вилучення грошової купюри номіналом 100 доларів США №FL24658852F.

Під час проведення обшуку, у сумці належній ОСОБА_3 було виявлено та вилучено пристрій для здійснення пострілів, зовнішньо схожий на пістолет, сріблястого кольору, який на стволі має маркування «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , в магазині якого знаходяться вісім набоїв з маркування «АЕ 9.9 мм.».

З урахуванням положень ст..236 КПК України, предмети вилучені законом з обігу, підлягають вилученню, незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Виявлення вказаних предметів, слугує підставою для внесення відомостей до ЄРДР, про кримінальне правопорушення з відповідною правовою кваліфікацію.

Зазначене, свідчать про те, що під час проведення обшуку слідчим були самостійно виявлені обставини, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що з врахуванням приписів ч.1 ст.214 КПК України, зобов`язувало його невідкладно внести відповідні відомості до ЄРДР.

Разом з тим, старшим слідчим СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_21 , відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК України були внесені до ЄРДР лише 11.09.2015 року.

В подальшому, експертне дослідження пристрою для здійснення пострілів, зовнішньо схожого на пістолет та восьми патронів, виявлених та вилучених 21.07.2015 року за місцем проживання ОСОБА_3 , на предмет належності до вогнепальної зброї та боєприпасів, за результатами якого експертом було складено висновок №2866 від 08.08.2015 року, було проведено на підставі Постанови слідчого від 21.07.2015 року, прийнятої в рамках кримінального провадження №0000090 від 26.03.2015 року.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, у контексті з положеннями ст..214 КПК України, суд приходить до висновку, що наданий стороною обвинувачення Висновок №2866 від 08.08.2015 року, експертне дослідження за яким було проведено в рамках іншого кримінального провадження, не є належним та допустимим доказом, оскільки було проведено до внесення в ЄРДР відомостей з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, суд зазначає, що згідно приписів ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Вказаний висновок було зроблено Об`єднаною палатою Верховного Суду у рішенні від 24.05.2021 року по справі № 640/5023/19.

Тобто здійснення досудового розслідування не уповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Як убачається з матеріалів справи, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 слідчий СВ прокуратури Миколаївської області, діяв поза межами визначених КПК України повноважень.

Так, кримінальне провадження було розпочате слідчим СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 , на підставі його ж рапорту, щодо самостійного виявлення під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000090 від 26.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, факту скоєння кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР 11.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відповідно до Доручення начальника СВ прокуратури Миколаївської області від 11.09.2019 року (Том.2 арк.122).

Дійсно норми КПК України не передбачають вимоги дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до ЄРДР.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 6 ст. 214 КПК (в редакції Закону №628-VІІІ від 16.07.2015 року) слідчий, невідкладно у письмовій формі повідомляє прокурора про початок досудового розслідування, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Згідно зі ст. 216 КПК України (в редакції Закону №628-VІІІ від 16.07.2015 року) дане кримінальне правопорушення було віднесено до підслідності слідчих органів внутрішніх справ.

За приписами ч.ч.1,2 ст..218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини. Які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесено до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Як було встановлено судом, про факт можливого скоєння кримінального правопорушення, слідчому стало відомо 21.07.2015 року, при виявленні та вилученні за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_4 , пристрою для здійснення пострілів, зовнішньо схожого на пістолет, сріблястого кольору, який на стволі має маркування «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , в магазині якого знаходяться вісім набоїв з маркування «АЕ 9.9 мм.».

Відповідно до Наказу №148 о/с від 02.06.2015 року ОСОБА_3 було звільнено зі служби у правоохоронних органах.

Таким чином, враховуючи положення ст..ст.214, 216, 218 КПК України, після внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КПК України, кримінальне провадження №0000276, мало бути з дотриманням правил підслідності, передано до СВ Заводського РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області для проведення досудового розслідування.

Посилання прокурора у судовому засіданні, на ту обставину, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося слідчим прокуратури, оскільки, ОСОБА_3 під час проведення обшуку та при дачі пояснень, вказував, що пістолет знайшов у квітні 2015 року, тобто під час його роботи у правоохоронному органі, а отже з урахуванням приписів ч.4 статті 216 КПК України (в редакції Закону №628-VІІІ від 16.07.2015 року) п.п.3 ч.1 Розділу Х п.п.3 Розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень КПК України, здійснення досудового розслідування вказаного злочину відносилося до компетенції слідчих органів прокуратури, суд вважає необґрунтованим, та за відсутності Постанови прокурора, щодо визначення підслідності у даному кримінальному провадженні за слідчими СВ прокуратури Миколаївської області, винесеної з урахуванням приписів п.3 ч.1 ст.36, 216, 218 КПК України, такими, що не ґрунтуються на положеннях закону.

Крім того, як у Рапорті старшого слідчого СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 від 11.09.2015 року так і у Дорученні начальника СВ прокуратури Миколаївської області від 11.09.2015 року слідчому ОСОБА_9 на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000276, відсутнє будь-яке посилання, на наявність обставин, які б свідчили про те, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КПК України могло бути скоєно ОСОБА_3 під час його роботи на посаді слідчого СВ Заводського ВП ГУНП України у Миколаївській області.

Таким чином, всупереч приписам процесуального закону, слідчий прокуратури здійснював досудове розслідування з порушенням визначеної ст. 216 КПК України підслідності.

З урахуванням викладеного, надані стороною обвинувачення Протокол огляду предметів від 15.10.2015 року відповідно до якого слідчим було оглянуто гладкоствольну короткоствольну вогнепальну зброю 9 мм. самозарядний пістолет «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , виготовлений заводським способом, виробництва фірми «АТАК ARMS LTD» (Туреччина), зі стволом переробленим саморобним способом та п`ять патронів до нього, з маркуванням «АЕ 9,9 мм.» та Постанова слідчого, щодо визнання та долучення вказаних предметів до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів, суд визнає недопустими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони отримані слідчим без належних правових повноважень.

Щодо наданих стороною обвинувачення клопотання про проведення обшуку квартири АДРЕСА_5 від 23.06.2015 року, ухвали слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_14 від 03.07.2015 року про надання дозволу на обшук квартири АДРЕСА_5 , протоколу обшуку квартири АДРЕСА_5 від 21.07.2015 року, постанови про призначення судово-балістичної експертизи від 21.07.2015 року, висновку експерта №2866 від 08.08.2015 року; документів про проходження ОСОБА_3 служби в УМВС України у Миколаївській області, які слідчим було вилучено під час проведення огляду матеріалів кримінального провадження №0000090 від 26.03.2015 року за ч.2 ст.364 КК України та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000276 від 11.09.2015 року, про що складено Протокол огляду документів, суд зазначає, що при проведення вказаної слідчої дії, слідчий діяв по за межами своїх повноважень.

Крім того, нормами діючого КПК України не передбачено, вилучення документів, кримінального провадження, при проведенні такої слідчої дії, як огляд, оскільки положеннями ч.1 ст.223 КПК України визначено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор можуть провести огляд місцевості, приміщення, речей чи документів.

Можливість використання, як доказів у кримінальному провадженні, відомостей, що містилися у матеріалах кримінального провадження №0000090 від 26.03.2015 року за ч.2 ст.364 КК України, мала бути реалізована слідчим, шляхом отримання дозволу суду на застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасового доступу до матеріалів зазначеного кримінального провадження.

Чи вказані матеріали кримінального провадження, мали бути виділенні в окреме провадження, у порядку визначеному положеннями ч.3 ст.217 КПК України

Відомості, що містяться, в отриманому під час судового розгляду кримінального провадження Висновку додаткової судово-балістичної експертизи №26-б від 24.01.2019 року, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева» сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», щодо визнання недопустимими не лише доказів, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і доказів, які не були б отримані, якби не були отримані перші, не можуть бути прийняті судом, як доказ на підтвердження пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, оскільки вказаний висновок експерта є похідним від Протоколу обшуку від 21.07.2015 року та Висновку експерта №2866 від 08.08.2015 року, які судом визнано недопустимими доказами.
Пояснення допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , на переконання суду не підтверджують пред`явленого обвинувачення.
Так, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , як оперуповноважені ВВБ УМВС України у Миколаївській області, приймали участь у проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , та відповідно у суді надали покази, щодо факту вилучення під час його проведення пістолету, при цьому, суду не було надано письмове доручення слідчого, відповідно до положень ст..ст.40,41 КПК України, на їх залучення до відповідної слідчої дії, що свідчить про недотримання слідчим, вимог ч.1 ст..236 КПК України, а отже покази вказаних свідків є недопустимим доказом у кримінальному провадженні.

У своїх показах ОСОБА_9 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , зазначають лише про виявлення та вилучення під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , предмету зовні схожого на пістолет з набоями. Вказані пояснення самі по собі не містять відомостей, щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України.
Крім вищезазначеного, суд зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини для цілей ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «звинувачення» визначається як офіційне повідомлення, надане особі виключно компетентним суб`єктом, про те, що така особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (справа «Девеер проти Бельгії» (заява № 6903/75, рішення від 27 лютого 1980 року, § 46).

Порушення підслідності у даному кримінальному провадженні призвело до порушення порядку повідомлення про підозру ОСОБА_11 , та як наслідок до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.
Правовим наслідком повідомлення про підозру ОСОБА_3 неуповноваженою на те особою, є не притягнення його до кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом та не набуття статусу підозрюваного в кримінальному провадженні. Неналежне здійснення етапу повідомлення про підозру унеможливило правомірне здійснення наступних етапів кримінального провадження, і належну реалізацію ОСОБА_3 своїх прав і обов`язків, та зокрема основоположного права у кримінальному процесі на захист.
В рішенні Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року зазначено, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У відповідності до ч.1 ст.94 КПК України, зокрема, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення

З урахуванням вищезазначеного, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши докази, зібрані на досудовому розслідуванні, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчинені кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України, що з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, є підставою для його виправдання за пред`явленим обвинуваченням

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, слід вирішити з урахуванням положень ст..100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів, слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд, -________

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України та виправдати у зв`язку з не доведеністю, вчинення ним вказаного кримінального правопорушення (злочину).

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3310,56 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі 9-мм. самозарядний пістолет «Stalker-Mod.914-S», № НОМЕР_1 , виробництва фірми «АТАК ARMS LTD» та п`ять гільз, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів прокуратури Миколаївської області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1