Справа № 761/619/22
Провадження № 1-кс/761/1068/2022
У Х В А Л А
Іменем України
27 січня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2021 року, по справі № 127/9772/21, в рамках кримінального провадження № 0000272, внесеного до ЄРДР 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року (127/9772/21) задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000272 від 04.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України задоволено та накладено арешт на майно вилучене під час огляду місця події 18.12.2020 року а саме: мобільні телефони, які належать ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; печатку ФОП ОСОБА_4 ; блокноти з чорновими записами в к-ті 7 шт; пристрій накопичувач з відеокамери спостереження; бірки спеціальні для деревини; товаро-транспортні накладні на лісопродукцію; грошові кошти що належать ОСОБА_4 на загальну суму 22678 гривень; грошові кошти вилучені в ОСОБА_5 на загальну суму 1126 грн.; колоди дерев породи «Дуб» в кількості 84 шт.; колоди дерев породи «Сосна» в кількості 26 шт.

Згідно постанови заступника Генерального прокурора від 15 вересня 2021 року здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні доручено Головному слідчому управлінню ДБР.

На думку заявника арешт на вказане майно накладено необґрунтовано, а відтак просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник, в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів клопотання, арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.

В той же час, слідчим не доведено, що вказане майно відповідає ознакам речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, зокрема не доведено, що на вказаних пристроях містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України.

Отже з клопотання та долучених до нього документів не вбачається, що вищевказане арештоване майно є предметом розслідуваного кримінального правопорушення, та відсутні обґрунтовані підстави для накладення арешту, з огляду на те, що мета - збереження речових доказів не підтверджується та не співвідноситься з матеріалами справи. Зокрема, за матеріалами клопотання сторони обвинувачення неможливо встановити, що існує сукупність підстав та розумних підозр, вважати, що майно є доказом злочину.

Слід зазначити, що відповідно до абз. 2 п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченого ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудного, які вчинили суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Крім того, з моменту постановлення ухвали про накладення арешту на вилучене майно та звернення з даним клопотанням пройшло достатньо часу для здійснення слідчими необхідних слідчих та процесуальних дій з арештованим майном, а отже в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.
Проте, зі змісту наявних у справі матеріалів не вбачається даних, які б свідчили, що вказані заходи забезпечення кримінального провадження є співмірними та пропорційними.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2021 року, по справі № 127/9772/21, в рамках кримінального провадження № 0000272, внесеного до ЄРДР 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2021 року, по справі № 127/9772/21, в рамках кримінального провадження № 0000272, внесеного до ЄРДР 04.09.2020, на:
1) мобільні телефони «HUAWEI», «SAMSUNG», які належать ОСОБА_5 та мобільний телефон «SIGMA» який належить ОСОБА_4 ;
2)печатку ФОП ОСОБА_4 ;
3)блокноти з чорновими записами в к-ті 7 шт;
4)пристрій накопичувач з відеокамери спостереження;
5)бірки спеціальні для деревини;
6)товаро-транспортні накладні на лісопродукцію;
7)грошові кошти що належать ОСОБА_4 на загальну суму 22678 гривень;
8)грошові кошти вилучені в ОСОБА_5 на загальну суму 1126 грн.;
9)колоди дерев породи «Дуб» в кількості 84 шт.;
10)колоди дерев породи «Сосна» в кількості 26 шт. 26.
Зобов`язати слідчого та/або прокурора у кримінальному провадженні повернути власникам вищевказане майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1