Справа № 206/4674/21
Провадження № 1-в/206/292/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника заявника

лікаря-психіатра ОСОБА_5

особи, стосовно якої

розглядається заява ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в режимі відеоконференції письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , про припинення примусових заходів медичного характеру,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2021 року представник заявника ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , до якого постановою Стаханівського міського суду Луганської області від 27 серпня 2012 року були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити заяву.

Представник третьої особи, лікар-психіатр просив задовольнити заяву, пояснив, що ОСОБА_6 не потребує продовження відносно нього застосованих примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, не становить небезпеки для суспільства, здатен самостійно продовжувати курс лікування.

Захисник в судовому засіданні просила задовольнити заяву.

ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити заяву, пояснивши, що здатен самостійно продовжувати курс лікування та не потребує подальшої госпіталізації.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Постановою Стаханівського міського суду Луганської області від 27 серпня 2012 року відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (а. с. 5-8).
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року відносно ОСОБА_6 змінено застосовані постановою Стаханівського міського суду Луганської області від 27 серпня 2012 року примусові заходи медичного характеру на госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом (а. с. 9).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 20202 року відносно ОСОБА_6 змінено застосовані примусові заходи медичного характеру на госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а. с. 10).
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року відносно ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а. с. 11-12).
Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів № 190 від 15 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_6 вказано, що за час перебування в стаціонарі психічний стан останнього покращився та залишається стабільним на протязі тривалого часу, про що свідчить впорядкована поведінка, рівний настрій, відсутність агресивних та аутоагресивних тенденцій, дезактуалізація та відсутність на протязі перебування у відділенні психотичних переживань, критика до свого психічного стану. Сформувалось розуміння протиправності та караності скоєного правопорушення, вірні соціальні настанови на майбутнє, закріпилися моделі соціально-адаптованої поведінки, згладилися прояви негативної симптоматики пов`язаної з ендогенним захворюванням, відзначається покращення когнітивних функцій. Залишаються незначні прояви дефіцитарної симптоматики у вигляді психічної непродуктивності, емоційної збідненості, одноманітності, апатичності, безініціативності, несуттєві утруднення при соціальних взаємодіях. Зважаючи на вищевикладене застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом ОСОБА_6 не потребує. Беручи до уваги відсутність протипоказань та бажання самого пацієнта стосовно оформлення до будинку інтернату комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_6 доцільно припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити письмову заяву представника КП «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» ДОР лікаря-психіатра ОСОБА_5 , та припинити застосовані відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Керуючись ст. ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровської багатопрофільної клінічної лікарні з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про припинення примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Припинити застосовані відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Повний текст ухвали складений 21 жовтня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Головуючий суддя: ОСОБА_1