Справа № 495/8730/19
Номер провадження 1-кп/495/319/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі
головуючого одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 345 КК України, суд, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що кримінальне провадження ще не розглянуто, не допитані обвинувачений, свідки, не досліджені докази, не проведено всіх необхідних дій, пов`язаних зі з`ясуванням обставин та їх перевіркою, обвинувачений обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відповідно до закону відносяться тяжких та особливо тяжких, існують ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 25.09.2021 року.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, надав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказав, що потребує постійного (щоденного) прийому ліків, у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» належна медична допомога йому не надається; на його утриманні є троє неповнолітніх дітей, одна дитина хворіє. Просить застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ). Будинок належить його співмешканці, де разом із ними проживають троє неповнолітніх дітей.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Надав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 . Вказав на необхідність в отримані медичної допомоги ОСОБА_4 ; необґрунтованість та надуманість ризиків, на які вказує прокурор; відсутність відповідних доказів про існування таких ризиків. Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на стан здоров`я останнього.
Вивчивши клопотання прокурора, клопотання обвинуваченого та його захисника, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із статтею 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
За змістом частини першої статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до частини першої статті 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно із частиною першою статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
На переконання суду прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (при цьому суд, керуючись принципом невинуватості особи, зауважує, що вина особи не встановлена та підлягає доведенню за результати розгляду справи по суті).
У контексті доведеності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає їх доведеними і обґрунтованими.
Так, є ризик того, що обвинувачений переховуватись від суду, адже будучи обізнаним в тому, ще підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачені покарання до 10 років позбавлення волі, може бажати уникнути кримінальної відповідальності; крім того, обвинувачений ОСОБА_4 перебував у розшуку за ухвалою суду під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (наведене свідчить про реалізацію ризику переховування від суду під час перебування на домашньому арешті за фактичним місцем проживання АДРЕСА_1 ); може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше біль тяжке кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не стає та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.
Окрім того, цілодобовий домашній арешт, про який клопотали обвинувачений і захисник, не сприятимуть в отриманні медичних послуг, оскільки такий вид запобіжного заходу також пов`язаний із обмеженням у праві залишення приміщення, тому суд вважає, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 слід відмовити.
Вказані обставини, на переконання суду свідчать про схильність обвинуваченого до вчинення корисливих злочинів. ОСОБА_4 належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину також враховуючі той факт, що останній перебував у розшуку під час обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відтак, обставин, які б унеможливлювали обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає задовольнити клопотання прокурора продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє до 18.11.2021 року включно.
Щодо стану здоров`я обвинуваченого, суд звертає увагу, що обвинувачений не позбавлений права отримувати медичну допомогу в ізоляторі тимчасово тримання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.
Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п.72 рішення від 18.12.2008 року по справі «Ухань проти України», заява №30628/02).
Положеннями ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист.
Відповідно до п.2.3 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_4 на отримання необхідної та достатньої медичної допомоги, суд прийшов до висновку, що необхідно зобов`язати уповноважених осіб Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» забезпечити проведення повного медичного (фізичного та психічного) обстеження ОСОБА_4 для встановлення наявних у нього захворювань, а також надання обвинуваченому необхідної медичної допомоги.
Керуючись статтями 177-183, 194, 314-316, 369-372, 392-395 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 345 КК України задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє до 18.11.2021 року включно.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Зобов`язати службових осіб Державної установи «Ізмаїльській слідчій ізолятор» забезпечити здійснення медичного (фізичного та психічного) обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 силами та засобами медичної частини Ізолятора (у випадку необхідності залучення додаткових спеціалістів); результати такого обстеження надати суду.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Повний текст даної ухвали складено та проголошено 23.09.2021 року о 15.00 год.

Суддя: