Справа № 203/4458/16-к
Провадження № 1-кп/0203/486/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_6 , обвинуваченому за ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні з розгляду вказаного кримінального провадження прокурором подано клопотання про продовження строку застосування обвинуваченому ОСОБА_6 обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, визначних ухвалою суду від 24.01.2022 року. Обґрунтовуючи подане клопотання прокурор посилається на те, що сторона обвинувачення вважає доведеною обґрунтованість обвинувачення та наявність існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тому ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від суду. Крім того, існує ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, експертів з метою перешкоджання встановленню істини у справі.
У судовому засіданні прокурор подане клопотання просив задовольнити з наведених підстав.

У судовому засіданні сторона захисту не заперечувала проти продовження запобіжного заходу, однак просила виключити з кола обов`язків, визначених ухвалою суду, обов`язок не відлучатись з м.Дніпра без дозволу суду. Захисник зазначив, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні може виникнути необхідність негайно евакуюватись з м.Дніпра з метою збереження його життя та його родини, в тому числі двох неповнолітніх дітей. Тому будь-які зволікання з отриманням дозволу суду для виїзду може призвести до негативних наслідків.

У судовому засіданні потерпілий, який не заперечував проти розгляду клопотання прокурора у відсутність його представника, просив його задовольнити.

Заслухавши заявлене клопотання, думку учасників кримінального провадження щодо нього, суд прийшов до наступних висновків.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, який спливає 24.03.2022 року.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, в контексті продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя/суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження такого до закінчення строку дії попередньої ухвали.

При розгляді клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за яке передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.
Що стосується ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків, суд приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цього ризику є непідтвердженими та передчасними, також такими, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.
Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання й відповідно покладених на обвинуваченого обов`язків за ухвалою суду від 24 січня 2022 року закінчується 24 березня 2022 року, приймаючи до уваги те, що підстави для його застосування, враховані судом при постановленні попередньої ухвали, на даний час не зникли, судовий розгляд кримінального провадження триває, суд вважає, що строк запобіжного заходу необхідно продовжити, при цьому обов`язок не відлучатися з м. Дніпра без дозволу суду необхідно змінити на обв`язок не відлучатись за межі України без дозволу суду у зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 воєнного стану в Україні та можливим виникненням необхідності евакуюватись з міста Дніпра задля безпеки.
Керуючись ст.ст.176, 177, 179, 194, 331, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_6 , обвинуваченому за ч.1 ст.121 КК України задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці, тобто до 16 травня 2022 року, поклавши на нього наступні обов`язки:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися за межі України без дозволу суду;

-прибувати до суду за першою вимогою;

-утриматися від спілкування із свідками та потерпілим по справі.

В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1