Справа № 297/2541/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267 від 20.09.2019 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньотехнічною освітою, неодруженого, пенсіонера, в порядку ст.89 КК України не судимого,

за ст. 286 ч. 2 КК України,
встановив:

20 вересня 2019 року приблизно в 11 годин 36 хвилин ОСОБА_4 керуючи власним автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в якому було два пасажира, на автодорозі «М-24» сполученням «Велика Добронь-Мукачево-Берегове-Лужанка», рухаючись зі сторони села Яноші у напрямку села Гать, Берегівського району, під`їжджаючи до населеного пункту с.Гать, в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3, 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не дотримався безпечного інтервалу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка у той час, діючи у супереч пункту 4.3 Правил дорожнього руху, за межами населеного пункту рухалась правим краєм проїзної частини, у попутному для водія ОСОБА_4 напрямку, штовхаючи праворуч від себе по правому узбіччі велосипед «Украина», на рамі якого був вантаж один мішок з кукурудзою та одне відро з кукурудзою. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.
На думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та показав, що дійсно 20 вересня 2019 року приблизно 11:45 годин він на автомобілі ВАЗ-2107 їхав у напрямку села Гать, коли на зустріч здійснював обгін інший автомобіль, тому він прийняв крайнє праве положення до обочини, не дотримався необхідного інтервалу з пішоходом, яка штовхала велосипед, завантажений мішком та відром з кукурудзою, у попутному з ним напрямком, та передньою частиною свого автомобіля «заціпив» її, тобто скоїв наїзд, від чого потерпіла впала на обочині. Він зразу зупинився, підбіг до потерпілої, однак вона в результаті ДТП померла. У вчиненому необережному кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, намагався через декілька днів після цього сплатити витрати на поховання родичам померлої, а також моральні збитки з урахуванням своїх матеріальних можливостей. Однак не зміг з ними домовитись з цього приводу, оскільки вони просили набагато більшу суму відшкодування. Поданий потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення моральної шкоди не визнав, при цьому мотиви цього суду пояснити не бажав.

Оскільки учасники судового провадження прокурор, обвинувачений та захисник проти цього не заперечили, відповідно до частин 3 і 4 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визначив достатнім допит обвинуваченого та дослідження обставин, які характеризують його.

Згідно із правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 21.08.2019 року у справі № 682/956/17 (провадження № 13-31кс19) під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню за ст.286 КК України суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 порушив наступні Правила дорожнього руху:

Пункт 1.3 - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пункт 2.3 «б» - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Пункт 13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пункт 13.3 - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку із суспільно-небезпечними наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 286 КК України, а саме спричиненням смерті потерпілій ОСОБА_6 ..

Отже, ОСОБА_4 , будучи особою, яка має право керувати транспортними засобами, що підтверджується посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 11.03.1995 року Стрийським МРЕВ (том 2 а.с. 21), зобов`язаний був керувати автомобілем у відповідності до Правил дорожнього руху.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати його щире каяття, що він є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання та громадською організацією «Народний контроль Сколівщини», згідно якої є її членом та веде активну громадську діяльність, має хронічні хвороби: остеохондроз поперекового відділу хребта, гіпертонічну хворобу ІІ ступені, хворобу нирків (том 2 а.с. 18, 20, 37-40, 42-44, 46, 48-50, 51-55).

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб (том 1 а.с. 235-239).
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, з необережності, у вчиненому щиро розкаявся, та обставини, які його характеризують, а самепозитивно характеризується за місцем проживання та громадською організацією «Народний контроль Сколівщини», згідно якої є її членом та веде активну громадську діяльність, що він є пенсіонером, має хронічні хвороби: остеохондроз поперекового відділу хребта, гіпертонічну хворобу ІІ ступені, хворобу нирків (том 2 а.с. 18, 20, 37-40, 42-44, 46, 48-50, 51-55,) суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, та поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, проживає один (том 2 а.с. 56), є пенсіонером, має хронічні захворювання та часто потребує медичної допомоги, проживає у гірської місцевості, суд вважає до винного не слід застосувати додаткового покарання по ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування завданої моральної шкоди 200 000 гривень суд приходить до наступного висновку (том 1 а.с. 154-159).
Так, судом у відповідності до ст. 55 КПК України на підставі відповідної заяви ОСОБА_7 , внучка померлої ОСОБА_6 , була залучена як потерпіла по кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_8 її мати, яка була раніше залучена органом досудового розслідування потерпілою, на час розгляду справи у суді, померла (том 1 а.с. 150-153, 160-164). Потерпіла ОСОБА_7 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, поданий цивільній позов підтримала (том 1 а.с. 178).
Так, згідно з приписами статті 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог статті 129 КПК, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. При цьому згідно зі статті 374 КПК у вироку суду мають бути зазначені підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, мотиви прийнятого рішення та положення закону, яким керувався суд.

Згідно зі ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня винуватості особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її винуватості, крім випадків, установлених ч. 2 цієї статті.
Позов мотивований тим, що моральна шкода ОСОБА_7 полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку зі смертю бабки. Внаслідок чого вона більше не здатна вести звичний образ життя, також були порушені її нормальні життєві зв`язки.
Суд констатує, що потерпілий ОСОБА_7 дійсно було завдано моральна шкода в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , які призвели до загибелі її бабки ОСОБА_6 ..
Визначаючи розмір моральної шкоди завданої злочином, суд враховує ступінь винуватості обвинуваченого, що він не бажав таких наслідків, а вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до злочинів вчинених з необережності. При цьому суд також враховує наявність винуватості не тільки обвинуваченого ОСОБА_4 , а й потерпілої ОСОБА_6 , яка також порушила Правила дорожнього руху, матеріальний стан винного, який проживає у власному будинку один, має у власності будинок та земельну ділянку в АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 56-60, том 2 а.с. 56).
Урахував наведене та невідворотність наслідків, що настали від неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 , характер та обсяг страждань, переживань, яких зазнала потерпіла, і з огляду на принцип розумності та справедливості суд приходить до висновку відшкодуванню підлягає моральна шкода в розмірі 60 000 грн.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням інженерно-транспортних експертиз в загальному розмірі 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 15 копійок слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави в особі Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (том 1 а.с. 185, 195, 202) (том 1 а.с.6, том 2 а.с. 31-33).
Речові докази: 1. автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському ВП ГУНП в Закарпатській області (м.Берегове, вул.Сечені, 13), слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , як власнику (том 2 а.с. 21, 27-28), скасував арешт накладений ухвалою слідчого судді від 25.09.2019 року (том 2 а.с. 25-26); 2. велосипед марки «Украина», який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському ВП ГУНП в Закарпатській області (м.Берегове, вул.Сечені, 13) слід передати потерпілий ОСОБА_7 (том 2 а.с. 27-28); 3. DVD-R диск «Verbatim 4.7 GB 16x120 min» номером «МАР629VА10135924» з відеозаписом обставин ДТП з камери цілодобового відео спостереження, що зберігається в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування слід зберігати в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування (том 2 а.с. 29-30).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 286 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути зОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням інженерно-транспортних експертиз, в користь держави в особі Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в загальному розмірі 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 15 копійок (том 1 а.с. 185, 195, 202) (том 1 а.с.6, том 2 а.с. 31-33).
Речові докази: 1. автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському ВП ГУНП в Закарпатській області (м.Берегове, вул.Сечені, 13), - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , як власнику (том 2 а.с. 21, 27-28), скасував арешт накладений ухвалою слідчого судді від 25.09.2019 року (том 2 а.с. 25-26); 2. велосипед марки «Украина», який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Берегівському ВП ГУНП в Закарпатській області (м.Берегове, вул.Сечені, 13) - передати потерпілий ОСОБА_7 (том 2 а.с. 27-28); 3. DVD-R диск «Verbatim 4.7 GB 16x120 min» номером «МАР629VА10135924» з відеозаписом обставин ДТП з камери цілодобового відео спостереження, що зберігається в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування - зберігати в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування (том 2 а.с. 29-30).
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень.
На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лайош ГАЛ