Постанова
іменем України
11 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 487/2376/20
провадження № 51-2790км21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника

ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського апеляційного суду

від 14 червня 2021 року про повернення апеляційної скарги від 26 квітня 2021 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені касаційним судом обставини
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ухвалою від 26 квітня

2021 року відмовив у відкритті провадження за клопотанням директора

ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 про встановлення слідчому Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві процесуального строку на здійснення процесуальної дії за клопотанням ТОВ «РосКосметика» від 9 лютого 2021 року.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 14 червня 2021 року відповідно до п. 2

ч. 3 ст. 399 КПК повернув директору ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 його апеляційну скаргу на зазначене вище рішення слідчого судді з підстав того, що її подано особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Зазначає, що суд апеляційної станції дійшов передчасного висновку, оскільки в ухвалі послався на положення п. 2 ч. 2 ст. 64-1 КПК, які встановлюють вимогу надання установчих документів для підтвердження повноважень представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, але скаржник такою особою не є.
Також посилається на те, що у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 5 квітня 2019 року, він є заявником та потерпілим. Наведені обставини, на думку ОСОБА_6 , підтверджуються матеріалами судової справи № 487/2376/20, де крім іншого, містяться копії свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «РосКосметика», витяг зі статуту цієї організації та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відомостями щодо керівника вказаного товариства.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав касаційну скаргу, вважав наведені у ній доводи слушними,

а тому просив скасувати ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 червня 2021 року і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, окрім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають забезпечення права на апеляційний перегляд справи як одну з основних засад судочинства.

Приписи ст. 24 КПК кожному гарантують право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати фактичну можливість оскаржити дії, що становлять втручання у її права (рішення Європейського суду з прав людини від 4 грудня 1995 року у справі «Bellet проти Франції»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм у процесі вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист. Суди під час застосування процесуальних правил повинні уникати зайвого формалізму, котрий може стати на перешкоді справедливості судового розгляду (Walchli проти Франції; Evaggelou проти Греції).
Поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким, ніж поняття «право», яке використовується у главі 31 КПК (провадження в суді апеляційної інстанції), бо передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію.
Відповідно до ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Положення ч. 3 ст. 399 КПК встановлюють підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Рішення апеляційного суду з цієї підстави має бути належним чином обґрунтованим, у ньому повинні бути зазначені мотиви, чому особа, яка подала апеляційну скаргу, не входить до кола тих осіб, які мають право на апеляційне оскарження судового рішення у конкретному кримінальному провадженні,

в розумінні ч. 1 ст. 393 КПК.
Згідно з ч. 1 ст. 310 КПК оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 393 КПК передбачено, що апеляційну скаргу, окрім чітко визначеного переліку суб`єктів, мають право подати й інші особи.
Наведені положення не були враховані апеляційним судом під час постановлення свого рішення.
Так висновок про те, що апеляційну скаргу подано особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зробив на підставі того, що до апеляційної скарги ТОВ «РосКосметика» не долучено установчих документів, які би підтверджували факт того, що ОСОБА_6 займає посаду директора.
Колегія суддів касаційного суду не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції та вважає його передчасним.
Посилання апеляційним судом на п. 2 ч. 2 ст. 64-1 КПК у даному випадку є

не правильним, оскільки ці положення стосуються юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Матеріали провадження за клопотанням ТОВ «РосКосметика» про встановлення процесуальних строків на здійснення процесуальної дії у справі № 487/2376/20

не містять копій документів (свідоцтва про державну реєстрацію

ТОВ «РосКосметика», витягу зі статуту цієї організації та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні за

№ 0000038 від 5 квітня 2019 року), як зазначає у касаційній скарзі ОСОБА_6 .
Однак із матеріалів провадження убачається, що слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за клопотанням директора ТОВ «РосКосметика»
ОСОБА_6 (а.с. 11), а тому він є особою, яка має право на оскарження вказаного рішення слідчого судді.
Апеляційний суд залишив поза увагою наведені вище обставини, а тому передчасно та невмотивовано повернув апеляційну скаргу директору

ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 .
Допущені апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для його скасування з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене й ухвалити рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу представника ТОВ «РосКосметика» ОСОБА_6 задовольнити.
Скасувати ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 червня 2021 року про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3