УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000506 від 12.10.2021 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Одеської митниці та Держприкордонслужби України, які в інтересах третіх осіб сприяли у незаконному контрабандному експортному переміщенні через митний кордон України підакцизних товарів (цигарок) до країн ЄС.
Установлено, що 11.10.2021 на території Угорщини компетентними митними органами у вантажі, що експортувався з України (ЕМД типу ЕК1010РР № UA700030/2021/001444), а саме у пакуваннях типу слінг-бег, у яких повинна була знаходитись кухонна сіль, виявлено незадекларований товар тютюнові вироби (цигарки), у кількості 500 коробів, приховані серед мішків з сіллю, виробництва Львівської тютюнової фабрики.
Пропуск зазначеної партії товару здійснювався в зоні діяльності МП «Ізмаїл» Одеської митниці, які здійснювали відносно зазначеної партії товару заходи митного контролю, а також зобов`язані були належним чином перевірити подані судовою командою документи, сформувати суднові справи та вжити інших заходів щодо унеможливлення контрабандного переміщення через митний кордон України підакцизних товарів.
Оскільки вилучена в Угорщині партія контрабандного товару є дуже великою (500 коробів, або 250 000 пачок), та у зазначених масштабах її приховане навантаження на баржу та перевезенення потребувало б відповідних дій та бездіяльності з боку службових осіб Одеської митниці, в їх діях вбачається ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Крім того, на виконання доручення слідчого було встановлено, що невстановленими на теперішній час особами, які залучені до протиправної схеми з експортного переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, на території складів ТОВ «Ньюенерджі» (, юридична адреса: м. Одеса, проспект Шевченка, 4-А, фактична адреса: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296, та Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 296-Б) зберігаються підакцизні товари тютюнові вироби, які готуються до відправки в країни ЄС з приховуванням від митного контролю за аналогічною схемою, за сприяння службових осіб Одеської митниці.
Установлено, що зазначені тютюнові вироби учасниками протиправної схеми було заплановано перемістити через митний кордон України з ухиленням від митного контролю з приховуванням серед експортного вантажу (зокрема надання такому товару зовнішнього вигляду товарів іншої групи харчових продуктів, товарів широкого вжитку тощо) без надання відповідних товаро-супровідних документів та сплати обов`язкових митних платежів та зборів.
Також установлено, що через обізнаність правоохоронних органів про існування такої протиправної схеми, реальні власники зазначеного вище вантажу, з метою приховання своєї протиправної діяльності та знищення доказів, що можуть підтвердити існування такої протиправної схеми, мали намір найближчим часом приховати зазначений товар шляхом таємного вивезення з зони митного контролю вантажними транспортними засобами, приховавши тютюнові вироби серед інших товарів.
Таким чином, на теперішній час установлено, що групою осіб організовано канал експортного контрабандного переміщення через митний кордон України підакцизних товарів (тютюнових виробів) без марок акцизного збору, з приховуванням від митного та прикордонного контролю шляхом поміщення до пакувань з товарами промислової та продовольчої групи (різних різновидах солі), з подальшим переправленням до портів країни ЄС водним транспортом з порту Ізмаїл, та реалізацією у країнах ЄС з ухиленням від оподаткування.
До вказаної злочинної схеми входять, зокрема, службові особи ТОВ «Ньюенерджі», які використовуючи для укриття підакцизних товарів, з порушенням вимог перевезення товарів під митним забезпеченням, організовують поміщення до пакувань солі (слінг-бегів) підакцизних товарів, та у подальшому готують та подають до митного оформлення документи, у яких не відображаються правдиві відомості щодо товару, який експортується до країн ЄС.
На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.10.2021, за місцем проживання директора ТОВ «Ньюенерджі» ОСОБА_5 , 29.10.2021 в період часу з 16:53 год. до 18:19 год. за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук. Під час проведення обшуку виявлено та вилучено: ноутбук LenovoG510, modelname: 20238, MO: CB030913AY, S/N: CB25846308, P/N: 59400561, та зарядний пристрій до ноутбука марки Lenovo з маркуванням № 11S45N0261Z1ZSHC395KVU, які разом вилучено та поміщено до сейф пакету L1005690, на якому зроблено пояснювальний напис, опечатано та підписано учасниками слідчої дії.
У ході проведення обшуку було установлено, що на вказаному вище ноутбуці знаходяться електронні (цифрові файли), у тому числі текстові проекти документів, виконані від ТОВ «Ньюенерджі».
Зазначена техніка може містити файли з текстовою та/або табличною інформацією про фінансово-господарські відносини ТОВ «Ньюенерджі» з іншими суб`єктами господарювання за період, що досліджується під час досудового розслідування, у тому числі щодо взаємовідносин з підприємствами нерезидентами, до яких прямував вантаж із контрабандними тютюновими виробами та був виявлений 11.10.2021 у порті Пакш Угорщини.
Зазначені файли, у своїй сукупності з іншими доказами, є предметом доказування у кримінальному провадженні та можуть містити відомості щодо осіб, які готували відповідні документи, дати їх підготовки та виконання, дати друку та інші відомості.
У той же час, оскільки зазначений комп`ютер перебував у власності та користуванні службової особи підприємства (директора товариства ОСОБА_5 ), відповідальної у тому числі за ведення господарської діяльності підприємства та кадрову роботу, на накопичувачах інформації вищевказаної техніки можуть міститись й інші файли, у тому числі раніше видалені, що мають значення для кримінального провадження.
У той же час, пошук та вилучення таких файлів на комп`ютері потребує спеціальних знань та навичок, у зв`язку з чим у кримінальному провадженні заплановало проведення комп`ютерно-технічної експертизи.
У ході досудового розслідування з метою збереження та запобігання знищення вилученого майна, видалення з накопичувачів зазначеного майна інформації, виникла необхідність у накладенні арешту на нього з огляду на наступне.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від прокурора надійшло клопотання про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений представник власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з клопотання, встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення ймовірно мають службові особи ТОВ «Ньюенерджі», які можливо використовуючи для укриття підакцизних товарів, з порушенням вимог перевезення товарів під митним забезпеченням, організовують поміщення до пакувань солі (слінг-бегів) підакцизних товарів, та у подальшому готують та подають до митного оформлення документи, у яких не відображаються правдиві відомості щодо товару, який експортується до країн ЄС.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 29.10.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук за місцем проживання директора ТОВ «Ньюенерджі» ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого був вилучений ноутбук.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучений ноутбук може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На ноутбуці може міститися інформація щодо обставин ймовірного вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, причетних до його вчинення, зокрема, листування учасників протиправної діяльності, документи, які стосуються господарської діяльності ТОВ «Ньюенерджі». Також вилучений ноутбук необхідний для проведення огляду за участю спеціалістів, з метою відшукання інформації, яка на ньому міститься, а також для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Як вбачається з постанови про визнання речовими доказами від 29.10.2021 року, вилучений під час проведення обшуку ноутбук визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучений ноутбук може бути використаний у якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки ноутбук можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на ноутбук.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000506 від 12.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, на майно, вилучене у ході обшуку за місцем проживання директора ТОВ «Ньюенерджі» ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: ноутбук Lenovo G510, model name: 20238, MO: CB030913AY, S/N: CB25846308, P/N: 59400561, та зарядний пристрій до ноутбука марки Lenovo, з маркуванням №11S45N0261Z1ZSHC395KVU, які разом вилучено та поміщено до сейф пакету L1005690.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1