Справа №639/1089/22
Провадження №1-кс/639/330/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2022 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000827 від 30.10.2021, про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, який офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0000827 від 30.10.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів із корисливих мотивів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, перебуваючи на свободі, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив повторно злочин проти власності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 в період час с 28.10.2021 по 29.10.2021 у нічний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливим), за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з проникненням до гаражу (сховища), цілеспрямовано прибули на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить сім`ї ОСОБА_8 .

Де, згідно заздалегідь розподілених злочинних функцій, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишились очікувати біля паркану будинку за вищевказаною адресою, з метою подальшого отримання викраденого майна, та почали здійснювати спостереження за тим, щоб в разі непередбачуваної ситуації, якщо хтось із сторонніх осіб помітить їх злочинні дії, то вони одразу повідомлять ОСОБА_4 з тим, щоб негайно залишити місце вчинення злочину, а ОСОБА_4 в той час прослідував на територію приватного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, та впевнившись в тому, що у вікнах будинку не горить світло, ОСОБА_4 спочатку переліз через паркан, яким огороджено домоволодіння АДРЕСА_2 , потрапив до двору. Оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи темний час доби, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер узгодженого протиправного задуму,а також той факт, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 направилися до входу гаражного приміщення, яке слід вважати сховищем, де таємно, повторно проник до приміщення зазначеного гаражу.

Саме в цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно заздалегідь обумовленого плану та відведеної їм функції, знаходячись біля паркану вказаного домоволодіння, здійснювали спостереження за обстановкою,з метою подальшого інформування ОСОБА_4 , на випадок непередбаченої появи будь-якої сторонньої особи.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи повторно, узгоджено з ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , виконали всі дії, які вважали за необхідне для проникнення у приміщення гаражу.

Після цього,перебуваючи у середині гаражу, ОСОБА_4 помітив в приміщенні вібраційну шліфувальну машину торгової марки «Intertool» моделі WT-0542, вартістю 580 грн, вібраційну шліфувальну машину торгової маркиЕлпромЕпмш 200, вартістю 73 грн, компрессор повітряний торгової марки «EINHELL» моделі TH-FC 200/24OF, вартістю 816 грн, зварювальний апарат інвенторторгової марки Intertool 230В 30-250 А, кВт моделі DT-4125, вартістю 2 112 грн, набір ключів гайкових 16 предметів, 6-22 мм торгової марки «Intertool» моделі (HT- 1203), вартістю 188 грн, універсальний набір професійних інструментів ключів торгової марки «Intertool» моделі ET-6082, вартістю 1 212 грн, якими він вирішив в подальшому заволодіти.

Надалі, ОСОБА_4 суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, таємно, повторно заволодів вказаним вище майном, належним ОСОБА_9 .

Викрадене майно ОСОБА_4 перемістив з приміщення гаражу на вулицю, потім передав через паркан ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які весь час знаходились біля будинку АДРЕСА_2 .

Після цього, з метою досягнення свого зазначеного вище злочинного умислу, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направилися до ломбару «Острів скарбів», за адресою: АДРЕСА_3 , де заклали вищеперераховане майно, на паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4 981 ( чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят одну) гривню, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/25314-ТВ від 17.11.2021.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище.

19.01.2022 слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, з середньою технічною освітою, не одружений, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 16.06.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 13.07.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 263, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 05.08.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 13 липня 2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, 08.04.2021 перегляд вироку Харківським Апеляційним судом, пом`ягшено покарання ст. 309 ч.1 КК України на 2 роки обмеження свободи, врахувати ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст 317, ст. 70 ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, засуджений на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 08.04.2021 відповідно до ст. 72 КК звільнений з зали суду у зв`язку з фактичним відбуттям.

Підозра, висунута ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами зібраними в ході досудового розслідування:

*Заявою ОСОБА_11 від 29.10.2021;

*Протоклом огляду місця події кількості 1 штук від 29.10.2021;

*Протоклом огляду місця події кількості 1 штук від 04.11.2021;

*Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 04.11.2021;

*Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.12.2021;

*Протоколами впізнання за фотознімками потерпілого ОСОБА_9 від 23.12.2021;

*Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.11.2021

*Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 13.01.2022;

*Протоколами впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_12 від 13.01.2022;

*Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.01.2022;

*Протоколами впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_11 від 13.01.2022;

*Протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 21.12.2021;

*Протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 14.01.202;

*Протоколами впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_13 від 14.01.2022;

*Відповіддю з ломбарда від 29.10.2021;

*Протоколом демонстрації відеозапису за участю потерпвлого ОСОБА_9 від 23.12.2021;

*Постановою про визнання речовим доказомвід 23.12.2021;

*Висновком судово-товарознавчої експертизи НДКЦ № СЕ-19/121-21/25314-ТВ від 17.11.2021;

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, у органу досудового розслідування є підстави вважати що відносного підозрюваного продовжують бути наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання, у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 та данні про його особу свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку ОСОБА_4 не має.
Одночасно, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю виправданим обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду.
Крім того, необхідно враховувати, що ОСОБА_4 раніше судимий, осатаній раз: 16.06.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 13.07.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 263, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 05.08.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 13 липня 2018 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, 08.04.2021 перегляд вироку Харківським Апеляційним судом, зм`ягчити покарання ст. 309 ч 1 КК України на 2 роки обмеження свободи, врахувати ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст 317, ст. 70 ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, засуджений на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 08.04.2021 відповідно до ст. 72 КК звільнений з зали суду у зв`язку з фактичним відбуттям.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинененого кримінального правопорушенння, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце мешкання потерпілих та важливих свідків, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілих та свідків, інших підозрюваних з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , не має будь-яких офіційних та законних джерел доходу, у зв`язку з чим, не виключена можливість того, що саме відсутність джерела доходу стало підставою для вчинення підозрюваним умисного тяжкого злочину, за який йому повідомлено про підозру та в подальшому, перебуваючи поза умовами ізоляції, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб, буде продовжувати вчиняти злочини проти власності.

Крім того, припинення протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_4 , не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен бути продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, данні про його особу свідчать про його суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, які можуть виникнути в ході досудового розслідування, до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосовано інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою. З метою запобігання ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, існує необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 7 ч. 5 ст. 194 КПК України.

20.01.2022 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Харкова був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.03.2022.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022» 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Ураховуючи викладене, у зв`язку із повномасштабним нападом Російської Федерації на Україну із посяганням на її територіальну цілісність та суверенітет, запровадженням воєнного стану на всій території України, проведення слідчих дій унеможливлюється.

На даний час строк досудового розслідування та тримання під вартою спливає, а у зв`язку із збройною агресією проти України та веденням бойових дій на всій її території проводити слідчі дії неможливо.

Проте, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що строк запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має бути продовжений.
Вказаний запобіжний захід відповідає характеру кримінального правопорушення, суспільному інтересу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

З матеріалів клопотання вбачається, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.01.2022 р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.03.2022 включно.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів.

В той же час 20.03.2022 р. закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які, в свою чергу, перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.

тому слідчий суддя вважає можливим продовжити строк дії обраного до підозрюваного запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, з одночасним визначенням застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № З ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 квітня 2022 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.
Заставу визначити у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок тисяч чотириста) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії запобіжного заходу.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні №0000827 від 30.10.2021;
- здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Жовтневого районного суду м. Харкова має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава буде звернута в дохід держави.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 21.03.2022 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1