Справа № 302/293/22
Провадження № 1-кп/309/67/22
У Х В А Л А

23 березня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартоюу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 25.12.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 25.12.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вмотивовано тим, що 25.12.2021 року, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 3,18 проміле, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , під час сварки зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з чоловіком, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, з метою заподіяння смерті чоловікові, схопивши в праву руку кухонний ніж, умисно нанесла не менше двох ударів, один з яких в область надключичної ділянки тіла, правої плевральної порожнини з ушкодженням верхівки правої легені та по шкірних покривів нігтьової фаланги другого пальця правої кисті ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_6 , проникаюче колото-різане поранення правої надключичної ділянки з ушкодженням правої надключичної артерії правої половини грудей з проникненням у праву плевральну порожнину з ушкодженням верхівки правої легені, яке супроводжувалося масивною внутрішньою (правобічний гемоторакс) та зовнішньою кровотечею, що зумовило гостру крововтрату та гостре недокрів`я. що й стало безпосередньою причиною смерті.

Оголошена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України обґрунтовується: протоколом огляду місця події від 25.12.2021; протоколом огляду електронного носія; висновком з результатом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.12.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 ; протоколом затримання ОСОБА_4 під час якого вилучено верхній одяг з слідами крові; висновками судово-медичної, судово-цитологічних та судово-імунологічних експертиз; протоколом слідчого експерименту.

28.12.2021 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено до 25.03.2022 року включно.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченої ОСОБА_4 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані ризики підтверджуються тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , та тим, що певні свідки проживають разом з нею. Таким чином застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подана ним клопотання. Зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 15 років, у тому існує ризик ухилення обвинуваченої від суду. Також потерпіла та свідки не допитані, а тому існує ризик незаконного впливу на них.

В судовому захисник ОСОБА_5 , заперечив проти задоволення клопотання та просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Посилається на те, що ризики зменшилися, оскільки ОСОБА_4 не має на меті переховуватися від суду чи впливати на потерпілу та свідків, позаяк обвинувачена повністю визнає свою вину .

У судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечила проти продовження їй строку тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд констатує наступне.

Кримінальним процесуальним кодексом України вибір запобіжних заходів, що обираються у кримінальному провадженні, довірено двом різним судовим інстанціям: слідчому судді під час досудового розслідування та судді, який розглядає справу, під час судового розгляду. Тому розподіл компетенцій між вищезазначеними особами чітко позначений моментом, коли розслідування закінчено, обвинувальний акт затверджено і кримінальну справу передано на розгляд суду.

Як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, обвинуваченій ОСОБА_4 продовжено строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обвинуваченій закінчується 25.03.2022 року.

Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт складено та затверджено 21лютого 2022 р. і до Хустського районного суду такий надійшов 18.03.2022 року. Відповідно до суду перейшли повноваження щодо продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було висунуто обвинувачення за ч.1ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується : протоколом огляду місця події від 25.12.2021; протоколом огляду електронного носія; висновком з результатом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.12.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 ; протоколом затримання ОСОБА_4 під час якого вилучено верхній одяг з слідами крові; висновками судово-медичної, судово-цитологічних та судово-імунологічних експертиз; протоколом слідчого експерименту.

В ході обговорення питання доцільності продовження строку запобіжного заходу, відносно обвинуваченої, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , громадянка України, українка, уродженка та мешканка АДРЕСА_1 ,офіційно не працює, раніше не судима. На цей час, потерпіла та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, обвинувачена обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7до 15 років, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені. Отже існують обґрунтовані ризики того, що обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може ухилятися від суду та незаконним чином впливати на потерпілу, чи свідків, деякі з яких проживають разом з ним. У світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3ч.1 ст. 177, п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ухвалою слідчого судді було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315, 331 КПК України.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`який запобіжний захід для запобігання наявним ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а саме по собі повне визнання обвинуваченою своєї вини на досудовому розслідуванні не є достатнім для висновку щодо можливості застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку утримання під вартою відповідає критерію розумності.

З огляду на що, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 315 КПК України, клопотання прокурора задовольнити, та продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строків визначених КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини. Враховуючи, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 спричинив загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити .

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , 05.104.1972 року народження,мешканки АДРЕСА_1 , строком на 60 діб по 22 травня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23 березня 2022 р. о 13 год. 30 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1