КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2021 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 25 липня 2020 року приблизно о 22 годині на 15 км автодороги "Р-17", сполученням «Біла Церква - Тетіїв - Липовець Гуменне» водій ОСОБА_6 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно-справним автомобілем "KIA CERATO", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись від м. Тетіїв у напрямку м. Біла Церква, неподалік розташування с. Мала Вільшанка Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.2, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив бездіяльність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, у разі виникнення небезпеки для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити, він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, залежно від швидкості руху керованого ним автомобіля та дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем "KIA MAGENTIS" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , яка рухалася у попутному з ним напрямку попереду нього прямо, по тій само смузі руху та мала перевагу в русі. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля "KIA CERATO" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження - закритий перелом верхньої третини діафіза правої плечової кістки.
Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 подали однакові за змістом апеляційні скарги, в яких просять вирок суду змінити та призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 8500 грн.без позбавленням права керувати транспортними засобами. В обґрунтування апеляційних вимог посилаються на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначають, що обвинувачений з потерпілою примирились, потерпіла будь-яких претензії не має. Також звертають увагу, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, а правопорушення вчинив не перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що повністю підтверджується дослідженими доказами.
Потерпіла ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що вони примирились з її чоловіком, будь-яких претензії вона не має. Також звертає увагу, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, а правопорушення вчинив не перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_7 , з однієї сторони, та обвинувачений ОСОБА_6 і захисник ОСОБА_8 , з іншої сторони, звернулись до суду першої інстанції із заявами про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого із потерпілою (т.1 а.с. 39-40, 34-37, 38).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2021 клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження на підстав ст.46 КК України залишено без задоволення з тих підстав, що обвинувачений і потерпіла не згодні з формулюванням обвинувачення, що свідчить про їхню фактичну незгоду із звільненням від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.46 КК України в редакції від 22.11.2018, яка діяла на день вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

На день вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення санкція ч.1 ст.286 КК України передбачала можливість призначення покарання у виді: штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно до ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.
Як вбачається із змісту заяв потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_8 обвинувачений повністю примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним моральні і матеріальні збитки.
Отже апеляційним судом встановлено наявність юридичних та фактичних підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із його примиренням з потерпілою ОСОБА_7 .

Жодних обмежень щодо такого звільнення, зумовлених позицією сторони захисту щодо висунутого обвинувачення, положення кримінального та кримінального процесуального законів не містять.
Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
За наявності підстав для закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про пом`якшення покарання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2021 року щодо ОСОБА_6 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3