Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року
смт Покотилівка Харківської області
Справа № 635/8972/21
Провадження № 1-в/635/28/2022
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання- ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфереренції під час трансляції з Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Говтва Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
УСТАНОВИВ:
16 листопада 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обгрунтування клопотання ОСОБА_5 зазначив, що з 20 червня 2017 року він відбуває призначене вироком суду покарання. На момент звернення до суду відбув більше половини установленого вироком покарання, підтримує зв`язок з рідними, має позитивну характеристику, приймає активну участь у трудовій діяльності.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2021 року вищевказану справу передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 та прокурор в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2017 року за частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 152, частиною 2 статті 186, статтею 395, статтею 70, 71 КК України ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Початок строку відбування покарання 20 червня 2017 року.
Кінець строку відбування покарання 19 грудня 2022 року.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частини 3 статті 81 КК України термін покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Так, з характеристики на засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 за погодженням з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи- начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 зазначено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2017 року за частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 152, частиною 2 статті 186, статтею 395, статтею 70, 71 КК України ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. З 20 червня 2017 року знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час тримання засудженого в «Полтавській установі виконання покарань (№23)» засуджений порушував режим тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності двічі, адміністрацією установи не заохочувався. З 09 січня 2018 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується посередньо, режим тримання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень не має. З метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався шість разів. У взаємовідносинах з іншими засудженими підтримує рівні правовідносини. З персоналом установи ввічливий, тактовний. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Відповідно до статті 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться формально. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення. Застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України- не доцільно.
Як вбачається з довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання до праці залучався лише в липні 2018 року, листопаді 2019 року та липні-листопаді 2020 року.
Відповідно до довідки, наданої бухгалтером ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_8 , за вироком суду у засудженого ОСОБА_5 маються процесуальні витрати на користь держави у розмірі 790,96 грн., які засуджений станом на 22 грудня 2021 року не відшкодував.
Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 за весь період відбування покарання засуджений має шість заохочень, а також має два стягнення у виді карцеру на три доби та догани.
Відповідно до витягу з протоколу №16 засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 15 квітня 2020 року було розглянуто питання про переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання (або до дільниці соціальної реабілітації) на підставі статті 100,101 КВК України, було постановлено відмовити в представленні матеріалів до регіональної комісії на переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, як особі яка не стає на шлях виправлення.
Відповідно до витягу з протоколу №8 засідання комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 24 лютого 2021 року було розглянуто питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі статті 82 КК України, було постановлено відмовити в представленні матеріалів до Харківського районного суду Харківської області на заміну невідбутої частини покарання біль м`яким, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Відповідно до витягу з протоколу №35 засідання дисциплінарної комісії державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 01 вересня 2021 року було розглянуто питання щодо умовно-дострокового звільнення на підставі статті 81 КК України, було постановлено не представляти матеріали до Харківського районного суду Харківської області, як особі яка не довела свого виправлення.
Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, має шість заохочень, що у свою чергу не характеризує особу, як таку, яка сумлінною поведінкою довів своє виправлення.
У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
На підставі зібраних даних, суд проаналізував діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків не довів, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Такий висновок суду про не виправлення засудженого ОСОБА_5 зроблений з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також даних, що характеризують його особу та базується на всебічному врахуванні даних про його поведінку за весь період відбування покарання, тобто з 20 червня 2017 року.

Таким чином, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого з приводу того, що є обґрунтовані підстави для застосування до нього статті 81 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, не відшкодування судовихвитрат, які були стягнуті на користь держави, поведінку за весь час відбуття покарання, відношення до праці, суд констатує відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, тому дійшоввисновку про неможливість застосування до ньогоумовно-дострокового звільнення від відбування покарання, як таке, що є передчасним.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 23 лютого 2022 року.

Суддя ОСОБА_9