Справа № 463/3486/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1003/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 02 вересня 2021 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, від 10 березня 2021 року про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 від 10 березня 2021 року про закриття кримінального провадження за № 0000470 від 12.03.2020 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.376-1 КК України.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 02 вересня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_7 від 10.03.2021 року про закриття кримінального провадження за № 0000470 від 12.03.2020 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.376-1 КК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді та постанова старшого слідчого є незаконними, необґрунтованими, такими, що суперечать нормам кримінального процесуального законодавства.
Як зазначає апелянт, слідчий суддя проігнорував доводи, викладені в його скарзі, не надав належної оцінки доказам, чим порушив ст.94 КПК України, грубо порушив розумні строки розгляду скарги, передбачені ч.2 ст.306 КПК України, проігнорував доводи про те, що ст.364 КК України відносно судді є підслідністю НАБУ, а не ДБР, що процесуальним прокурором було незаконно прийнято постанову про об`єднання двох кримінальних проваджень в одне за ст.364 та ст.366 КК України, всупереч тому, що статті передбачають різну підслідність, а також залишив поза увагою, що слідчим не допитано ані його, ані суддю ОСОБА_8 .
Окрім цього, в обґрунтування передчасності прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження ОСОБА_6 покликається на те, що він не отримав жодної повістки про виклик у якості потерпілого від слідчого, йому не було вручено пам`ятки про права та обов`язки потерпілого та не допитано як потерпілого.
Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неявки суд не повідомили, відтак, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у їх відсутності.
Перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень п. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що під час проведення перевірки обставин, на які посилається апелянт, слідчим, в повній мірі не дотримано вимог ч.2 ст. 9 КПК України.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження №0000470, до Офісу Генерального прокурора надійшла для виконання ухвала слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2019 року у справі №757/55902/19-к, якою зобов`язано компетентних осіб Офісу Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості згідно з заявою ОСОБА_6 від 10 жовтня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення виконуючим обов`язки Голови Буського районного суду Львівської області, що в подальшому було направлено до Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Зокрема, згідно із заявою ОСОБА_6 , такий вказав, що 12 серпня 2019 року в приміщенні Буського районного суду Львівської області під час робочого дня в.о.Голови Буського районного суду Львівської області - суддя ОСОБА_8 , зловживаючи владою та службовим становищем, незаконно відібрала справу №440/1170/19 від судді ОСОБА_9 , який був призначений автоматизованою системою комп`ютерного розподілу 25 липня 2019 року, що, на його думку, вказує на її особисту зацікавленість у даній справі та бажання отримати неправомірну грошову винагороду за прийняття завідомо неправосудного рішення. ОСОБА_6 вважає, що в.о.Голови Буського районного суду Львівської області суддя ОСОБА_8 вчинила службові злочини, передбачені ст.ст.364, 376-1 КК України.

За вказаним фактом органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000470 за ч.1 ст.364 КК України та за №0000471 за ч.1 ст.376-1 КК України, які постановою прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Львівську область від 27 березня 2020 року об`єднано в одне кримінальне провадження №0000470.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з метою встановлення обставин, викладених ОСОБА_6 в його заяві, слідчим скеровано лише один запит до Буського районного суду Львівської області про надання належним чином завірених копій усіх рішень Буського районного суду Львівської області, які приймалися в ході розгляду справи №440/1170/19, та довідки про завантаженість суддів під час розгляду справи №440/1170/19.

На виконання запиту слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, Головою Буського районного суду Львівської області надано відповідь, згідно з якою цивільна справа №440/1170/19, провадження №2/440/1522/2019, за позовом ОСОБА_6 до Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно не перебуває у провадженні Буського районного суду Львівської області, так як 08 листопада 2019 року скерована до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області згідно з розпорядженням Голови суду від 08 листопада 2019 року №9. До вказаної відповіді також долучено копії розпорядження, супровідного листа та розписки про отримання справи.

На основі здобутих даних оскаржуваною постановою від 10 березня 2021 року старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 закрив вказане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях судді Буського районного суду Львівської області ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.376-1 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий дійшов висновку про відсутність приватного інтересу в будь-кого із суддів, оскільки Буським районним судом Львівської області не приймалося рішення по суті.

Водночас, на переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий дійшов до поспішних висновків, адже як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за заявою ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.364 КК України, що полягає у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, та ч.1 ст.376-1 КК України «Умисне внесення неправдивих відомостей чи несвоєчасне внесення відомостей до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, іншої автоматизованої системи, що функціонує в суді, Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів, Державній судовій адміністрації України, їх органах, несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в таких системах, чи інше втручання в роботу таких систем, вчинене службовою особою, яка має право доступу до цієї системи, або іншою особою шляхом несанкціонованого доступу до таких систем», відтак скерування справи для розгляду до іншого суду саме по собі не свідчить про відсутність складу вказаних кримінальних правопорушень.

Водночас, матеріали кримінального провадження не містять у собі даних щодо вживання слідчим усіх можливих та необхідних заходів задля встановлення обставин, викладених у заяві ОСОБА_6 , зокрема шляхом тимчасового доступу до матеріалів справи №440/1170/19 та її електронних карток в системі «Д-3» з метою встановлення наявності чи відсутності факту втручання в автоматизовану систему її розподілу, перевірки даних чи містилися в діяннях судді ОСОБА_8 перевищення влади чи службового становища під час перебування вказаної справи у провадженні Буського районного суду Львівської області.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що постанова старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження є передчасною, прийнятою без повного з`ясування дійсних обставин, проведення необхідних слідчих дій, а тому така підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Оскільки закриття слідчим кримінального провадження було необґрунтованим та передчасним, а висновки слідчого судді про відмову в задоволенні скарги не ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин справи, тому ухвала слідчого судді та постанова слідчого підлягають безумовному скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження для організації досудового розслідування, за результатами якого слідчому слід врахувати вказане в ухвалі апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 02 вересня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 від 10 березня 2021 року про закриття кримінального провадження за № 0000470, скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 задоволити, постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_7 від 10 березня 2021 року про закриття кримінального провадження за № 0000470 - скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0000470направити до Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові,для продовження досудового розслідування через районний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4