УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000669, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28.02.2019 року, на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , яке належить на праві власності ОСОБА_4 , та на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_13 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання, особа яка з ним звернулася, зазначає, що кримінальне правопорушення, яке розслідується, пов`язане із підробкою документів, тобто злочином, в якому об`єктом виступають документи, а не будинок. Відповідно до заяви слідчого, вбачається, що необхідність в арешті відпала через те, що слідством було встановлено, що квартири були зареєстровані на підставі документів, які надавалися уповноваженими органами, таким чином, дані об`єкти не є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Вказані квартири не є доказами злочину, спеціальній конфіскації не підлягають, жодної потреби у продовженні заходів забезпечення кримінального провадження не має, арештоване майно було набуто законним шляхом. Крім того, в рамках кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, арештоване майно не має відношення до події злочину, заявники є добросовісними набувачами.

Від адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , надійшли письмові пояснення по суті справи. Разом з тим, слідчий суддя не приймає доводи викладені у поясненнях, оскільки до пояснень не були долучені документи, підтверджуючи повноваження захисника, відповідно до вимог ст.. 50 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Від слідчого надійшли матеріали кримінального провадження №0000669, на вимогу слідчого судді.

Дослідивши вказане клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з долученої до клопотання ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.02.2019 року, кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт майна, здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що об`єкти нерухомого майна є об`єктами кримінально-протиправних дій, тобто відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, є доказом злочину, з метою виключення ризиків подальшої реалізації нерухомого майна, було накладено арешт на майно, з клопотанням про скасування якого звертається заявник.

Викладене, на думку слідчого судді, свідчить про те, що арешт майна в рамках кримінального провадження було накладено обґрунтовано.

Слідчий суддя зазначає, що заявником до матеріалів клопотання не було долучено доказів, які б підтверджували те, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

Заявником до клопотання була долучена заява слідчого, відповідно до якої, слідчий зазначила, що станом на сьогодні об`єкти нерухомого майна не є предметом злочину та підстави для їх арешту відсутні.

Разом з тим, вказані доводи спростовуються наданими слідчим матеріалами кримінального провадження №0000669 з яких вбачається, що на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, кінцеве рішення на даний час не прийняте, об`єкти нерухомого майна, з клопотанням про скасування арешту майна з яких, заявник звертається з клопотанням, є об`єктами кримінально протиправних дій.

Доводи заявника в частині того, що власникам майна про підозру не повідомлено в рамках кримінального провадження, не є беззаперечною підставою для скасування арешту, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження на даний час триває, об`єкти нерухомого майна відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження, тому відсутні підстави вважати, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність правових підстав для скасування арешту майна, а тому подане клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000669 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1