Єдиний унікальний номер 205/1118/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000146 від 08.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2022 року слідчим через засоби поштового зв`язку було направлено вищевказане клопотання, яке надійшло до суду 10 лютого 2022 року. В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000146 від 08.02.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

08 лютого 2022 року до ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка просила прийняти міри до невстановленої особи, яка у період часу з 17:00 год. 07.02.2022 року до 05:30 год. 08.02.2022 року, шляхом пошкодження дверей, проникла до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала майно.

08 лютого 2022 року слідчим СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: 2 зошити (медичні картки) у чорній папці на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ключ; павербанк; електронна цигарка; дві шапки чорна та сіра; 2 сліди пальців рук.

09 лютого 2022 року вищезазначені речі були визнанні речовим доказом у кримінальному провадженню № 0000146.

На підставі вищенаведеного та з метою повного і всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий звернулася до суду з цим клопотанням.

Слідчий письмово підтримала клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000146 від 08.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з письмових матеріалів провадження, клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

При цьому із матеріалів вказаного провадження вбачається наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно за своєю суттю відповідає критеріям, що встановлені кримінальним процесуальним законодавством для речових доказів кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.02.2022 року майно зазначене слідчим у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000146 від 08.02.2022 року. Отже, вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст. ст. 98, 167 КПК України, і за відповідної постанови слідчого від 08.02.2022 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому метою застосування арешту в цьому випадку є збереження вказаного майна.

Оскільки щодо такого майна є підтверджені ризики втрати в подальшому шляхом приховання, відчуження, пошкодження чи знищення, то слідчий суддя вважає, що незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тобто, необхідність у арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже існує можливість використання цього майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, слідчий у клопотанні довів необхідність арешту вказаного майна, достатність доказів, що вказують на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з метою збереження речових доказів та враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 132, 167, 170-172, 175, 237, 309, 400 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000146 від 08.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на: два зошити (медичні картки) у чорній папці на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ключ; павербанк; електронна цигарка; дві шапки чорна та сіра; двоє слідів пальців рук, які були вилучені 08.02.2022 року в ході огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Ріжкова, буд. 28.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1