Номер провадження 11-сс/816/511/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

08 грудня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/13767/21 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 01.11.2021 про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування домашнього арешту,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

перекладача Ель ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки слідчий суддя, встановивши наявність одного із ризиків, дійшов помилкового висновку про можливість запобігання йому шляхом застосування домашнього арешту.

01.11.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погодженого з прокурором Окружної прокуратури м. Сум ОСОБА_7 , звернувся слідчий СВ СРУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтовано тим, що 27.08.2021 ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_12 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 05:30 до 08:00, діючи узгоджено, з метою вчинення насильницького статевого акту проти волі ОСОБА_13 , застосовуючи щодо останньої фізичне насильство, подолавши таким чином її волю до опору, після чого зґвалтували її, внаслідок чого ОСОБА_13 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад її здоров`я.

27.08.2021 до ЄРДР були внесені відомості за № 0001898 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК, а 31.08.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 20.09.2021 до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжений до 30.11.2021.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 є іноземцем, не працює, вчинив особливо тяжкий злочин, покарання за який встановлений у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та спробам запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК, а саме переховування від слідства та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, то слідчий просив змінити запобіжний захід та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 01.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання з 21:00 до 07:00 наступного дня, до 30.11.2021, з покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК обов`язків. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що підозра та ризики є обґрунтованими, однак не доведено, що вказаним ризикам неможливо запобігти лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, крім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а згідно приписів ч. 1 ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

Відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і постановляючи ухвалу про застосування домашнього арешту, слідчий суддя цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК, але прокурором не було доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Такі висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані та ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею були в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст. 194 КПК, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК, та існування ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і при перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Слідчим суддею згідно ч. 1 ст. 178 КПК у повній мірі було взято до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, а також встановлене кримінальним законом покарання за це кримінальне правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного (факт нещодавнього оперативного втручання із видалення апендициту); міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання (проживання разом із сестрою), перспективу зарахування студентом до навчального закладу, відсутність судимостей.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту був застосований до ОСОБА_8 з урахуванням наявних доказів, ймовірної тяжкості покарання, віку та стану здоров`я підозрюваного, міцності його соціальних зав`язків, а тому питанню суворості покарання не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі ОСОБА_8 не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінального правопорушення, та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування запобіжного заходу.

На користь обґрунтованості, об`єктивності і правильності рішення слідчого судді та достатності застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту свідчить і той факт, що ОСОБА_8 самостійно, за першою вимогою апеляційного суду та у визначений час з`явився в судове засідання для участі в розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його процесуального становища і застосування до нього тримання під вартою.

Таким чином, оскаржена ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 01.11.2021 відносно НАБАОУІ МОХАМЕД-ХАФТАМЕ залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу слідчого судді без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4