Справа № 136/229/22
УХВАЛА
іменем України

11 лютого 2022 року м.Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 18.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плисків, Вінницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна професійно технічна, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
Начальник СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи тим, що у провадженні відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2021 року близько 19:30 год., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_8 , перебували в АДРЕСА_1 , біля магазину-бару «Жужу», де в цей час випадково зустрілись з іншим місцевим мешканцем ОСОБА_9 , який виходячи з приміщення вищевказаного магазину випадково зіткнувся із ОСОБА_4 , внаслідок чого між ними виникла словесна суперечка та штовханина.
В подальшому дана суперечка була вирішена шляхом перемовин та примирившись, після закриття вказаного магазину ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 разом пішли додому, оскільки проживають приблизно в одному напрямку по вул. Центральній, де ОСОБА_8 першим звернув праворуч в напрямку власного житлового будинку, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 продовжили рух далі.
Дійшовши до домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_4 , яке розташоване в по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зупинились та продовжили розмову між собою на різні теми, ставши обличчями один до одного. Під час розмови, у ОСОБА_4 на ґрунті попередньої суперечки, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 з метою умисного позбавлення його життя.
У подальшому ОСОБА_4 близько 20 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою заздалегідь підготовленого для спричинення тілесних ушкоджень ріжучого предмета (ножа), тримаючи його в правій руці, умисно наніс ним один удар в область лівої частини шиї потерпілого ОСОБА_9 . Після отриманого удару ОСОБА_9 схопив обома руками за верхній одяг ОСОБА_4 намагаючись захиститись. Після цього, ОСОБА_4 , намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця, тим же предметом наніс ще один удар у область паху ОСОБА_9 .
Після цього, ОСОБА_4 після нанесення ОСОБА_9 останнього удару ножем зрозумів, що останній більш фізично розвинений та має перевагу в силі, так як ОСОБА_9 продовжував непохитно стояти та утримувати його за одяг, розуміючи, що не зможе довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що не залежали від його волі, вирвався з рук ОСОБА_9 та втік з місця події.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої пахової ділянки з ушкодженням чепця, а також обширної різаної рани передньої поверхні шиї.
Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, а саме - незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), у зв`язку з чим 18.11.2021 року останньому вручено відповідне повідомлення про підозру.
У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 02.12.2021 року по даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.01.2022 року.
Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.01.2022 року підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 16.02.2022 року.
Строки досудового розслідування продовжено за постановою прокурора до 18.02.2022.
Ураховуючи те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не зменшились, зокрема останній може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а досудове розслідування в межах строку дії запобіжного заходу не представляється закінчити з урахуванням складності вчиненого кримінального правопорушення, суб`єкт звернення ініціював клопотання про необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на один місяць, вказуючи, що інший більш м`який запобіжний захід не спроможний забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строки тримання під вартою підозрюваного в межах строків досудового розслідування, тобто до 18.02.2022, вказуючи, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу не зменшились, а досудове розслідування не може бути завершено до закінчення дії попередньої ухвали про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу з об`єктивних причин, незалежних від слідства, оскільки не виконані вимоги ст.290 КПК України.
Підозрюваний просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи, що такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому, згода на проживання у житлі його тітки ОСОБА_10 , що розташоване в АДРЕСА_2 , надана останньою. Крім цього, прокурором не доведено наразі існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу та не доведено висунутої підозри.
Захисник в судовому засіданні наполягав на зміні запобіжного заходу стосовно його підзахисного на більш м`який, у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що прокурором не доведено обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу є лише припущенням. Наразі засобами електронного зв`язку отримана ним згода рідної тітки підозрюваного - ОСОБА_10 на проживання останнього разом із нею, отож є можливість щодо зміни запобіжного заходу.
Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали, які подані в рамках даного кримінального провадження, дійшов висновку, що стороною кримінального провадження, з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини даного кримінального провадження, доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який згідно санкції ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
При цьому, слідчий суддя враховує, що оцінку обґрунтованості підозри, яку було пред`явлено підозрюваному ОСОБА_4 було вже надано Вінницьким апеляційним судом в ухвалі від 02.12.2021 при застосуванні щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя враховує, що на даній стадії позбавлений можливості давати оцінку зібраним у даному кримінальному провадженні доказам, та доводам підозрюваного щодо його невинуватості, оскільки це є прерогативою судового розгляду, отож слідчий суддя виходить із наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити вищевказане кримінальне правопорушення.
Крім цього, слідчим суддею встановлено, що наразі ризики, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.
Такими підставами вважати слідчому судді є те, що ОСОБА_4 , розуміючи важкість покарання, яке йому може бути призначене у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, за відсутності інших альтернативних покарань визначених вказаною нормою, у співставленні можливих негативних для нього наслідків, особистості підозрюваного, може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.
При цьому, слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного, відсутність на праві власності будь якого майна, оскільки протилежного суду не доведено.
Перевіряючи наявність ризику щодо впливу на потерпілих та свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань вказаних осіб, безпосередність їх допиту у ході судового розгляду,а також усталену практику Європейського Суду з прав людини при вирішенні такого питання, отож вказаний ризик також не відпав.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні постановою прокурора в даному кримінальному провадженні від 10.01.2022 продовжено до 18.02.2022, у той час як строки тримання підозрюваного ОСОБА_4 визначено до 16.02.2022.
Підставою продовження раніше обраного запобіжного заходу прокурор мотивує необхідністю вчинення процесуальних дій визначених КПК України, які виходять за строки дії запобіжного заходу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Обраний відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із його особою та тяжкістю наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку, він кореспондується з характером суспільного інтересу, конкретними підставами, його особою, метою запобіжного заходу та тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо ОСОБА_4 , слідчий суддя бере до уваги приписи п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України та приходить до переконання, що наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин у ході розгляду клопотання.
Надані стороною захисну докази у виді правовстановлюючого документу на житло та заяви гр.. ОСОБА_10 про згоду на проживання її племінника ОСОБА_4 в належній їй частці квартири, суд вважає неспроможними, оскільки особа є власником лише ј частки об`єкта нерухомості у вигляді квартири, а згоди інших власників не надано, як і не надано доказів родинних стосунків та не доведено волевиявлення особи на надання такої згоди.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, на даній стадії не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним процесуальних рішень.
Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора частково в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.02.2022, а не на один місяць як зазначено у клопотанні.
Оскільки перед судом заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.12.2021 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного із визначенням розміру застави та покладенням обов`язків визначених ст.194 КПК України, тому слідчий суддя вважає за необхідне зберегти право на заставу із покладенням обов`язків визначених в ухвалі суду.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 184, 193, 194, 196, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави та виконанням покладених на підозрюваного обов`язків, згідно з ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02.12.2021, на строк досудового розслідування даного кримінального провадження.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 строком до 18.02.2022.
Ухвала слідчого судді щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії повного судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_11