ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8470/21 Номер провадження 11-сс/814/825/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 28 вересня 2021 року (провадження №1-кс/554/13588/2021), -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 травня 2021 року за № 0000048, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Постановлення такого судового рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчий не довів обґрунтування необхідності арешту майна та у порушення вимог п.п.2, 3 ч.2 ст.171 КПК України просив накласти арешт на невизначене майно, не зазначив конкретні фактичні дані, які свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним ОСОБА_9 конкретним майном.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 28 вересня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно ОСОБА_9 з позбавленням права на його користування, відчуження та розпорядження, а саме на: всі поточні, депозитні рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_9 , у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» та у Філії - Полтавське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; усе майно, яке зберігається в індивідуальних сейфах, орендованих ОСОБА_9 у Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» й у Філії - Полтавське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання органу досудового розслідування, не враховано те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкцією якого визначено конфіскацію майна як обов`язкове покарання, а також докази на підтвердження наявності у підозрюваного рахунків та орендованих індивідуальних сейфів в АТ «ОЩАДБАНК».
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора та представника потерпілого, які просили задовольнити апеляційну скаргу; підозрюваного і його захисника, які заперечили щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Цих вимог слідчим суддею не дотримано.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, в тому числі арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.
У відповідності до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного.

Сакнцією ч.3 ст.368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Статтею 59 КК України регламентовано, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Полтавським РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 травня 2021 року за № 0000048, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (а.с. 5).

Досудовим розслідування встановлено, що 22 березня 2021 року інспекцією з контролю за благоустроєм, екологічним та санітарним станом м. Полтава проведено перевірку нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_12 , під час якої виявлені порушення щодо проведених без дозволу архітектурних змін будівлі.

Дізнавшись про проведену перевірку та виявлені порушення у ОСОБА_9 , який є депутатом Полтавської міської ради 8 скликання, виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від власника вказаного приміщення.

Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_9 залучив ОСОБА_13 , який відповідно до розпорядження Полтавського міського голови № 236-к від 26 квітня 2016 року призначений на посаду начальника управління з питань містобудування та архітектури, головного архітектора м. Полтава, є представником місцевого самоврядування і згідно посадової інструкції виконує організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, та відповідно до примітки до ст. 364 КК України - є службовою особою.

Діючи відповідно до спільного злочинного умислу за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 23 березня 2021 року висунув вимогу представнику ОСОБА_12 - ОСОБА_14 про надання неправомірної вигоди за сприяння у видачі управлінням з питань містобудуваннята архітектури Полтавської міської ради містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва з метою проведення реконструкції нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 , а також видачу КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради паспорту на вивіску на вказану будівлю. На цю вимогу ОСОБА_9 ОСОБА_14 не погодився.

Для одержання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва з метою проведення реконструкції нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 ОСОБА_12 30 березня 2021 року звернувся із відповідною заявою до Виконавчого комітету Полтавської міської ради.

08 та 22 квітня 2021 року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , відмовив ОСОБА_12 у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва.

У подальшому 28 квітня 2021 року ОСОБА_9 у телефонній розмові повідомив ОСОБА_14 , що управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень у зв`язку з тим, що ОСОБА_14 не погодився надати неправомірну вигоду.

При цьому, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , повторно висунув вимогу ОСОБА_14 про надання неправомірної вигоди, та указав суму неправомірної вигоди 5 тисяч доларів США. При цьому, ОСОБА_9 довів ОСОБА_14 про необхідність оформлення управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради не містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, а паспорту зовнішнього опорядження фасаду нежитлових приміщень у будинку по АДРЕСА_1 , що дозволить привести у відповідність до законодавства наявні архітектурні зміни у будівлі та усунути порушення, а також оформлення у КП «Полтава-сервіс» Полтавської міської ради паспорту на вивіску на вказану будівлю.

28 квітня 2021 року ОСОБА_14 на вимогу ОСОБА_9 передав останньому через посередника першу частину неправомірної вигоди у сумі 2 тисяч доларів США.

У свою чергу, ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 14 травня 2021 року надав ОСОБА_12 лист про те, що видача містобудівних умов та обмежень з метою проведення реконструкції без зміни загальної площі та цільового призначення не передбачена, а тому містобудівні умови та обмеження не надаються.

03 серпня 2021року ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , надав ОСОБА_14 лист про погодження управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради паспорту зовнішнього опорядження фасаду нежитлових приміщень у будинку по АДРЕСА_1 .

02 вересня 2021 року ОСОБА_14 на вимогу ОСОБА_9 передав останньому через визначеного ним посередника другу частину неправомірної вигоди у сумі 3 тисяч доларів США, після чого ОСОБА_9 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

03 вересня 2021 року керівником Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_15 повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди (а.с. 64-67).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Так, цей стандарт вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_9 могли мати місце і підтверджуються достатніми, на цьому етапі розслідування, доказами.

Колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а тому лише визначає, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу у вигляді арешту майна.
З огляду на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкцією якого передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна як обов`язкове, то наявні достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити ОСОБА_9 покарання у виді конфіскації майна.
Слідчий суддя не надав належної оцінки доданим до матеріалів клопотання копії щорічної декларації підозрюваного за 2020 рік, даним документів УСБУ у Полтавській області №14/5839 від 06 вересня 2021 року та №14/6140 від 21 вересня 2021 року, якими підтверджено, що у ОСОБА_9 наявні поточні та депозитні рахунки, індивідуальний сейф в АТ «ОЩАДБАНК», його філії - Полтавському обласному управлінні АТ «ОЩАДБАНК» (а.с. 78, 96-106).

З огляду на викладене, на думку апеляційного суду, існує ризик переховування, відчуження майна задля запобігання можливої його конфіскації у разі доведеності висунутого обвинувачення у майбутньому.
У свою чергу, повідомленням УСБУ у Полтавській області №14/6140 від 21 вересня 2021 року підтверджено факт ініціювання підозрюваним перед Полтавським обласним управлінням АТ «ОЩАДБАНК» зняття з індивідуального сейфу, поточних та депозитних рахунків наявних коштів, що свідчить про обґрунтований характер зазначених ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

При цьому, у клопотанні слідчого зазначено перелік і види майна, що належить арештувати, та водночас слідчим суддею не наведено обставин, які б давали підстави вважати, що сформульована у згаданому клопотанні прохальна частина в аспекті повноти викладення інформації щодо належного ОСОБА_9 майна є недостатньою для виконання судового рішення про арешт майна у випадку задоволення клопотання.

Крім того, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою належного забезпечення конфіскації майна як виду покарання вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно підозрюваного.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про наявність достатніх правових підстав для застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є обгрунтованими.
Урахувавши наведене вище, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно.
Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване судове рішення скасуванню з постановленням судом апеляційної нової ухвали про арешт майна ОСОБА_9 .
Одночасно слід зазначити, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 28 вересня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором ОСОБА_10 , задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 з позбавленням права на його користування, відчуження та розпорядження, а саме на:

всі поточні, депозитні рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (АТ «ОЩАДБАНК», ідентифікаційний код: 00032129, місцезнаходження: вул. Госпітальна, 12-Г м. Київ 01001) та у Філії - Полтавське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Філія - Полтавське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК», код ЄДРПОУ ВП:09331508, місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 63А м. Полтава Полтавська обл. Україна 36014);

усе майно, яке зберігається в індивідуальних сейфах, орендованих ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , у Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (АТ «ОЩАДБАНК», ідентифікаційний код: 00032129, місцезнаходження: вул. Госпітальна, 12-Г м. Київ 01001) та у Філії - Полтавське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Філія - Полтавське обласне управління АТ «ОЩАДБАНК» код ЄДРПОУ ВП:09331508, місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 63А м. Полтава Полтавська обл. Україна 36014).

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено учасникам провадження 17 листопада 2021 року о 16 годині 45 хвилин.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4