Ухвала
іменем України

17 вересня 2021 року
м. Київ

справа № 757/9215/19-к

провадження № 51-4446 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Обставини справи

1. Вироком Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова та жителя м. Києва,
засуджено за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК.
2. За обставин, встановлених судом та детально наведених у вироку, ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 01 січня 2019 року приблизно о 22:00, використовуючи заздалегідь підготовлені предмети, пошкодивши металеву решітку та вікно проник до приміщення магазину настільних ігор « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно на загальну суму 28 689 грн, спричинивши потерпілій фізичній особі-підприємцю (далі ФОП) ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того, 16 лютого 2019 року, приблизно о 03:00 використовуючи заздалегідь підготовлені предмети, пошкодивши металеву решітку та вікно проник до приміщення того ж магазину, звідки повторно таємно викрав майно, що належить ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 12 864,90 грн, спричинивши потерпілому, матеріальних збитків на вказану суму.
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді.
4. На обґрунтування своєї позиції прокурор зазначає, що суд першої інстанції у вироку належним чином не мотивував застосування статті 75 КК до ОСОБА_4 та не навів достатніх підстав для звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком.
5. Також прокурор вважає, що апеляційний суд усупереч вимогам статті 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не спростував доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. У касаційній скарзі прокурор посилається на недотримання судом загальних засад призначення покарання та наводить обставини, які, на його думку, свідчать про неможливість застосування до засудженого інституту умовного звільнення.
8. Суд зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, діяв у межах дискреційних повноважень, наданих йому законом, що прокурором у касаційній скарзі не оскаржується. Прокурор фактично скаржиться на те, що суд не врахував особи винного та, на думку прокурора, чинників, які мають правове значення при застосуванні положень статей 75, 76 КК.
9. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
10. Зі змісту оскарженого судового рішення убачається, що суд першої інстанції врахував обставини, на які посилається прокурор у касаційній скарзі. Вони були відомі суду першої інстанції та достатньою мірою враховані при призначенні ОСОБА_4 покарання та на думку колегії суддів, у сукупності не свідчать про необхідність призначення іншого розміру покарання.
11. Також, при призначенні покарання засудженому судом належним чином враховані тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу, зокрема те, що він хоч і скоїв тяжке кримінальне правопорушення, проте раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має вищу освіту, постійне місце проживання, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що обґрунтовано визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, згідно статті 66 КК. Враховано судом і відсутність обставин, які обтяжують покарання, визначених статтею 67 КК.
12. Суд першої інстанції обґрунтував можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства з урахуванням позитивних даних про його особу, відсутністю тяжких наслідків від вчиненого, часткового відшкодування шкоди потерпілим. Посилання суду на щире каяття обвинуваченого, який запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів істотно знижують ступінь тяжкості скоєного та ступінь небезпечності засудженого.
13. Виходячи з того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядної ролі кари як мети покарання, Суд погоджується з тим, що зазначені обставини дали судам попередніх інстанцій обґрунтовані підстави вважати, що виправлення засудженого та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.
14. На переконання колегії суддів, суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги прокурора дотримався вимог кримінального закону. Будь-яких підстав для призначення більш суворого покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не знайшов, як і підстав вважати призначене вироком Печерського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року покарання ОСОБА_4 несправедливим унаслідок м`якості. Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду апеляційної інстанції та вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
15. Апеляційний суд у своїй ухвалі надав вмотивовану відповідь на доводи прокурора і чітко висловився, що ці доводи не дають підстав ставити під сумнів висновки суду першої інстанції щодо обставин, урахованих при призначенні покарання, та застосування інституту умовного звільнення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК і не свідчить про те, що доводи прокурора залишилися поза увагою.
16. Суд відзначає, що суди першої та апеляційної інстанцій перебувають у кращому становищі, ніж касаційний суд щодо оцінки характеру злочинної поведінки, особи засудженого та інших вагомих для призначення покарання чинників, маючи можливість безпосереднього сприйняття всіх обставин, важливих для винесення рішення в межах наданих суду дискреційних повноважень.
17. Фактично, доводи прокурора в касаційній скарзі зводяться до того, що суди першої та апеляційної інстанцій надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого й іншим обставинам справи, з якою не згоден прокурор. Тобто, посилаючись формально на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, прокурор ставить питання щодо явної несправедливості призначеного покарання через м`якість.
18. Проте переконливих аргументів, що свідчили б про явну несправедливість покарання, які касаційний суд може перевірити, прокурор у своїй скарзі не навів.
Ураховуючи викладене, Суд вважає, що касаційна скарга і додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд, постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3