ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1790/21

Провадження № 1-кп/568/13/22

03 лютого 2022 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів кримінальне провадження №0000125 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, інваліда дитинства ІІІ групи, громадянина України, із повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, не депутата, відповідно до ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
13 жовтня 2021 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи у виділі 1 кварталу №105 заказника місцевого значення (ботанічний) «Михайлівський» Радивилівського лісництва №1 Державного підприємства «Дубенське лісове господарство», територія якого згідно рішення облвиконкому від 16.12.1986 року №345 (зі змінами, згідно рішення облвиконкому від 18.06.1991 №98 та рішеннями обласної ради від 29.10.2002 №58, від 16.11.2012 року №784) віднесена до заказника місцевого значення в Україні і входить до складу природно-заповідного фонду України, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою здійснення незаконної порубки лісу, всупереч вимогам ст..54 Лісового Кодексу України, ст..28 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», та п.п.2,3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів» від 23.07.2007 року № 761, згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком (ордером), не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення лісорубних робіт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, за допомогою ручної бензопили, шляхом повного відокремлення стовбура від коріння, здійснив незаконну порубку сухостійних дерев породи «Сосна звичайна» в кількості 5 шт., діаметром пня 33 см., 28,5 см., 22 см., 28 см. та 20 см. загальною вартістю 4288 грн, чим спричинив державі в особі ДП «Дубенське лісове господарство» шкоди на вказану суму.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір. маючи умисел на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, 13 жовтня 2021 року близько 20 годин 30 хвилин ОСОБА_3 за допомогою кінної підводи, перевіз вищевказану деревину породи «Сосна звичайна» з лісового масиву заказника місцевого значення (ботанічний) «Михайлівський» Радивилівського лісництва №1 Державного підприємства «Дубенське лісове господарство» до с.Ситне вул,Молодіжна, 40 Дубенського району Рівненської області.
Своїми умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями вчиненими за вказаних фактичних обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.246 КК України незаконна порубка дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, вчинена у об`єкті природно-заповідного фонду.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 13.10.2021 року приблизно о 17 годині в лісі поблизу с.Михайлівка Дубенського району Рівненської області, він самовільно скоїв незаконний зріз п`яти дерев породи сосна. Чотири колоди він погрузив на гужову підводу, а п`яту залишив в лісі. Коли повертався додому, його зупинив працівник поліції та в подальшому вилучили вказані колоди. У вчиненому розкаюється, зробив для себе висновки. більше подібного вчиняти не буде.
Представник ДП «Дубенське лісове господарство» в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів у повному обсязі так як повністю погодився з висунутим обвинуваченням, висновки якого утворюють склад злочину передбаченого ч.3 ст.246 КК України.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочину за допитом обвинуваченого не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні.
При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах та перевезення незаконно зрубаних дерев, вчинена у об`єкті природно-заповідного фонду.
Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 відноситься до нетяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку в лікаря психіатра, є інвалідом дитинства ІІІ групи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст..89 КК України вважається таким, що немає судимості, за місцем проживання характеризується негативно.
Згідно висновку судово-медичного експерта №250/21 від 17.11.2021 року ОСОБА_3 заходів медичного характеру не потребує, в момент вчинення інкримінованого діяння будь-яким психічним розладом не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст..67 КК України не встановлено.
Суд також враховує досудову доповідь від 28.01.2022 р., підготовлену начальником Дубенським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_5 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 за висновком якої висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства. В разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на обвинуваченого обов`язку, передбаченого ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.
Досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до вчиненого, поведінки після вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.246 КК України у виді обмеження волі на певний строк. Однак, враховуючи тяжкість та обставини вчиненого правопорушення, а також особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 та ч.3 ст.76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/118-21/9968-ТР від 12.11.2021 року в розмірі 2745,92 грн., у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 1, 3 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-бензопилу марки «Фореста», яка передане на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити в користуванні останнього;
-гужову підводу та коня, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити в користуванні останньої;
-зріз з пня розмірами досліджувальної поверхні 225х275 мм та зрізи комлевої частини колоди, розмірами досліджувальної поверхні 220х265 мм, зріз з пня розмірами досліджувальної поверхні 290х310 мм та зрізи комлевої частини колоди, розмірами досліджувальної поверхні 290х305 мм, зріз з пня розмірами досліджувальної поверхні 360х365мм та зрізи комлевої частини колоди, розмірами досліджувальної поверхні 340х350 мм, зріз з пня розмірами досліджувальної поверхні 270х320 мм та зрізи комлевої частини колоди, розмірами досліджувальної поверхні 275х315 мм, що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, повернути власнику ДП «Дубенське лісове господарство».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1