СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1126/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001301 від 08.05.2021р. та у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000641 від 28.03.2021р. стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (відповідно до ст. 89 КК України),
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищезазначене кримінальне провадження .
В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ризики, визначені п.1,п.2,п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не відпали. З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам прокурор вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинувачного ОСОБА_3 .
Захисник, позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 проти клопотання прокурора заперечив, зауважив на тому, що ризики, заявлені прокурором не доведені, обвинувачений повністю визнав свою вину у інкримінованих йому злочинах та надав покази. Зауважив, що на утримання обвинуваченого ОСОБА_3 перебуває малолітня дитина, перебування у місці попереднього ув`язнення перешкоджає обвинуваченому відшкодувати задані злочином збитки. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою суду від 14.09.2021р. до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 листопада 2021 року включно.
Ухвалою суду від 08.11.2021р. обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 січня 2022 року включно.
Однак до визначеної дати завершити судовий розгляд кримінального провадження не вбачається за можливе.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення«Лабіта проти Італії`від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).
Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів та передбачають покарання на строк від трьох до шести років позбавлення волі. Також суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце проживання, офіційно не працює, офіційно неодружений, має на утриманні малолітню дитину, та процесуальну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні, який не виконував умови застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та у зв`язку з переховуванням від суду хвалою від 26.07.2021р. був оголошений у розшук.
На даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати. Так існує ризик того, що ОСОБА_3 може переховувтись від суду з метою уникнення відповідальності, ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу.
З огляду на зазначене, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Водночас, суд, у відповідності до положень ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України, вважає доцільним залишити застосованим альтернативний запобіжний захід у виді застави у раніше визначеному розмірі, а саме: двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( з 01.12.2021р. становить 2481 грн.), що складає 49 620 грн. та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.177,ст.178, ст. 181, ст.331, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 13 лютого 2022 року включно .
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 грн. (Сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059 ;банк отримувача ДКСУ, м.Київ ;код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави строком на два місця з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з особами, які мають статус свідків у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Cуддя ОСОБА_1