Номер провадження: 11-сс/813/102/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 10.12.2021, якою в межах кримінального провадження №0001469 від 09.12.2021 стосовно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволені клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 06.02.2022 включно із покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування не цілком доведена обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, є низькими, натомість, підозрюваний навчається у КЗ «Білгород-Дністровський педагогічний коледж» на факультеті фізичне виховання денної форми навчання, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, щиро розкаюється та у провадженні наявний мотив помсти потерпілому.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зазначивши, що вона є незаконною та суперечить нормам процесуального права з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та органом досудового розслідування було доведено існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадження іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення;
- слідчий суддя дійшов висновків, які не відповідають змістові правової норми, зокрема, в оскаржуваній ухвалі зазначено про відсутність достатніх підстав наявності хоча б одного з ризиків, однак, відмовляючи у застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи домашній арешт, слідчий суддя все ж таки, погоджується із тим, що прокурором доведено наявність ризиків того, що останній може спробувати вчинити дії, передбачені п.п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;
- судом не було враховано тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, скрутний майновий стан останнього, стан здоров`я (тяжка розумова відсталість), відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійної роботи та сім`ї, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Позиції інших учасників провадження.
В письмових запереченнях на апеляційну скаргу сторони обвинувачення захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зауважив, що:
- всупереч твердженням прокурора, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України є сумнівною, натомість, дії його підзахисного не були обумовлені корисливими спонуканнями та наміром заволодіти майном потерпілого;
- ні прокурором в апеляційній скарзі, ні слідчим у клопотанні не було доведено неможливості застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, натомість, його підзахисний з`явився до відділення поліції за викликом сам, після постановлення оскаржуваного рішення 10.12.2021 по теперішній час не порушував умови обраного стосовно нього запобіжного заходу, не вчиняв жодного впливу на потерпілого або свідків, раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався, навчається у КЗ «Білгород-Дністровський педагогічний фаховий коледж», позитивно характеризується, живе у повноцінній родині та має постійне місце проживання.
Враховуючи вищевказане, захисник ОСОБА_8 просив відхилити апеляційну скаргу прокурора та оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику ЄСПЛ як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 10.12.2021 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України (а.с. 7-13), а санкція зазначеної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років із конфіскацією майна.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме в тому, що він, попередньо вступивши у злочинну змову із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 04.12.2021 приблизно о 18 год., перебуваючи біля закинутої будівлі «Поплавок» на території причалу Дністровського лиману по вул. Михайлівська, 1 в м. Білгород-Дністровський Одеської обл., здійснили напад з метою заволодіння майном на ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, умисно, усвідомлюючи та оцінюючі свої дії, посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, з метою придушення волі ОСОБА_12 , дістали предмети, схожі на пістолети та наказали зайти до приміщення закинутої будівлі «Поплавок» на території причалу Дністровського лиману по АДРЕСА_2 , де у приміщенні вказаної закинутої будівлі по черзі почали наносити численні удари руками та ногам по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_12 , та, придушуючи волю останнього до супротиву, наказали роздягтись, після чого здійснили не менше двох пострілів з наявної зброї, спричинивши тілесні ушкодження та дістали з кишень одягу останнього грошові кошти у сумі 2000 грн., банківську карту «Райффайзен Банку Аваль», дротові навушники білого кольору та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 .
В подальшому, ОСОБА_10 заприскав очі потерпілого ОСОБА_12 подразнюючим засобом, після чого ОСОБА_7 з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток.
Погоджуючись із доводами сторони обвинувачення щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину та вважаючи їх слушними, колегія суддів наголошує на тому, що підозра останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами огляду предметів від 09.12.2021 (а.с. 20-22 та 23-28), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 09.12.2021 (а.с. 29-32), протоколами допиту неповнолітніх свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 09.12.2021 (а.с. 33-38 та 39-42) та іншими матеріалами в їх сукупності.
Що стосується посилань сторони захисту на відсутність у його підзахисного ОСОБА_7 корисливого мотиву та намірів заволодіти майном потерпілого, апеляційний суд наголошує на тому, що на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження триває, здійснюється збір доказів та встановлення всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, а слідчий суддя на даній стадії провадження стадії досудового розслідування лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування (продовження строку застосування) певного запобіжного заходу.
На переконання апеляційного суду, в даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування в даному провадженні доказів достатньо для формування стійкого переконання у причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тому підозра у вчиненні останнім зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення на даному етапі досудового розслідування була доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, проте не доведено існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, апеляційний суд зазначає, що в даному провадженні існують ризики можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років з конфіскацією майна; на теперішній час потерпілий та свідки безпосередньо судом не допитані та підозрюваний має процесуальну можливість ознайомлюватись із матеріалами провадження та, як наслідок, анкетними даними потерпілого й свідків.
Що стосується заявленого у клопотанні слідчого та зазначеного в апеляційній скарзі прокурора ризику вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, колегія суддів наголошує на тому, що такі твердження є лише припущеннями, натомість, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та судимостей не має.
Одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Натомість, колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований та має постійне місце проживання (а.с. 51), навчається в КЗ «Білгород-Дністровський педагогічний фаховий коледж» на відділенні «фізичне виховання», де позитивно характеризується (а.с. 50).
Твердження прокурора ОСОБА_6 про скрутний майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 , стан його здоров`я (тяжка розумова відсталість), відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами.
Також, апеляційний суд зауважує на тому, що прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з моменту його застосування 10.12.2021, зокрема, останній з`явився до суду для участі в апеляційному розгляді апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований стосовно нього слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в достатній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатності застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання вищенаведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя постановив законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення щодо можливості застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора немає.
Керуючись ст.ст. 24, 177-178, 181, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської обл. від 10.12.2021, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4