ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/659/21 Справа № 693/398/21 Категорія: ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальні провадження № 0000059 від 04.03.2021 та № 0000032 від 13.03.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Цюрупинська Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, без постійного місця проживання, раніше судимий:

1) 03.11.2009 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч. 3 ст.186, ч.2 ст.185, ст.ст.70, 104 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 26.12.2012 на підставі постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 18.12.2012, згідно ст.81 КК України умовно-достроково, строк не відбутого покарання 7 місяців 13 днів;

2) 28.01.2014 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, звільненого 10.06.2014 на підставі постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 02.06.2014 згідно ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014;

3) 19.01.2015 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 4 років обмеження волі, апеляційним судом Херсонської області вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19.01.2015 в частині призначеного покарання відмінено та призначено покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

4) 15.06.2015 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднана не відбута частина покарання за вироком апеляційного суду Херсонської області від 06.04.2015, та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. 19.08.2015 постановою апеляційного суду Херсонської області вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15.06.2015 в частині призначення покарання із застосуванням ст.71 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком апеляційного суду Херсонської області від 06.04.2015 за сукупністю злочинів до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 08.03.2018 на підставі постанови Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.02.2018 згідно ст.81 КК України умовно-достроково, строк не відбутого покарання 1 рік 2 місяці 13 днів;

5) 28.05.2021 Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.3 ст.185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- ч.3 ст.186 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, остаточно визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано покарання, частково відбуте за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28.05.2021, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 місяць.

Строк відбування покарання вирішено рахувати з 13.03.2021.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 2 942,10 грн. ,-

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що 03 березня 2021 року, близько 10 год. 00 хв. маючи судимості за вчинення злочинів, передбачених статтями 185, 186, 289 КК України, які не зняті та не погашені, зайшов на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , де, діючи з прямим умислом, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно, проник до приміщення гаража, що на території вказаного домоволодіння, з якого викрав ручний господарчий плужок, мотокосу «Байкал», бензопилу марки «GRUNHELM GS62-18» та бензопилу марки «STIHL» GA107J, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3 618 грн.

Він же, 13 березня 2021 року близько 09 год. 10 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, зайшов до домоволодіння в якому проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відкрито заволодів належними ОСОБА_10 , грошовими коштами у сумі 2 565 грн., тим самим відкрито викрав їх, після чого з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 2565 грн.

Не погоджуючись з вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2021 року, не заперечуючи доведеності вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушеннях, при цьому вважаючи призначене покарання суворим, обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить частково зменшити призначене йому покарання.

Просить взяти до уваги наявність пом`якшуючої обставини, передбаченої ст.66 КК України, а саме, його щире каяття та активне сприяння слідству.

Одночасно просить врахувати його молодий вік.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , які просили апеляційну скаргу задовольнити із наведених в ній підстав, прокурора про законність та обгрунтованість вироку суду першої інстанції і безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши, та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 відповідає.

Зокрема, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст.94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно поєднаний з проникненням у житло, колегія суддів визнає правильною.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції дотримана.

Вирішуючі по суті апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного йому покарання та можливості застосування пом?якшуючих обставин, передбачених ст.66 КК України, а саме, щире каяття та активне сприяння слідству, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст.65 КК України призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Статтею 414 КПК України передбачено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як зазначив Конституційний суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за умисні злочини та має непогашену судимість, в якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, при невстановленні обставин, що його обтяжують, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкцій статтей КК України у виді позбавлення волі на певний строк та на підставі ч.1 ст.70 КК України, призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на певний строк.

З урахуванням того, що в ході розгляду справи місцевим судом встановлено, що ОСОБА_7 винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку (вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 28.05.2021), судом першої інстанції обгрунтовано остаточне покарання останньому призначено за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.4 ст.70 КК України, зараховано покарання, частково відбуте за вищезазначеним вироком, призначивши йому остаточне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

На думку колегії суддів, покарання ОСОБА_7 призначене як за санкціями частин статей так і остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у визначених судом межах, відповідає загальним засадам призначення покарання, його меті, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З врахуванням вищевикладене, неприйнятними є доводи апелянта про врахування пом`якшуючої обставини, передбаченої ст.66 КК України, а саме, його щире каяття та активне сприяння слідству, оскільки судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, враховано як обставину, яка його помякшує щире каяття, а молодий вік обвинуваченого ОСОБА_7 , про який він зазначає в своїй апеляційній скарзі не є обставиною, яка пом?якшує покарання.

На переконання суду апеляційної інстанції, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Даних, які б свідчили про неможливість відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим та не вбачає підстав, передбачених ст.409 КПК України, для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -
у х в а л и л а:

Вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст.426 КПК України.

Головуючий

Судді