Справа № 165/2294/20 Провадження №11-кп/802/509/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нововолинська, Волинської області, громадянин України, неодружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 лютого 2021 за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,
визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за:
- ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарання за даним вироком і покарання, призначеного за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 9 лютого 2021 року, остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту залишено до набранням вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 за цим вироком визначено обчислювати з 16 квітня 2021 року та зараховано у строк відбуття строк його тримання під вартою з 21 січня 2020 року по 23 січня 2020 року, з 25 червня 2020 по 16 квітня 2021 року із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 3 840 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином та 3 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також 1 200 грн. витрат на правничу допомогу.
Вироком вирішено питання процесуальних витрат, речових доказів та арешту майна.
В С Т А Н О В И В
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він у період часу з 22 год. 00 хв. 9 червня 2020 року по 7 год. 30 хв. 10 червня 2020 в місті Нововолинську, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, умисно, підійшовши на площадку, розташовану на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 на 5 мікрорайоні, пошкодивши захисний металевий ланцюг січенням 8 мм, повторно, таємно викрав велосипед гірського типу, українського виробництва, марки «Азімут», модель «19 Energy D», чорного кольору з білим надписом «Азімут» та червоними полосами по рамі, сидінні та колесах, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 509 від 24 липня 2020 року становить 3 420 грн., разом із захисним ланцюгом та замком вартістю 200 грн. чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3 620 грн.
Крім цього, у період часу з 20 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв. 12 червня 2020 року в місті Нововолинську, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, умисно, підійшовши до будинку АДРЕСА_3 , пошкодивши захисний трос, повторно, таємно викрав велосипед гірського типу, українського виробництва, чорного кольору з салатовими вставками, марки «VIRAGE Lider», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 510 від 24 липня 2020 року становить 3 840 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, у період часу з 12 год. 30 хв. по 14 год. 25 хв. 24 червня 2020 року у місті Нововолинську, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник у приміщення будинку АДРЕСА_4 , звідки повторно, таємно викрав гроші у сумі 700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ з розрахунку 26,6078 гривень за один долар США становить 18 625,46 гривень, сумку-рюкзак чорного кольору із вставкою синього кольору з написом «NIKE» вартістю 150 грн. та стартовий пістолет марки RETAY MOD 92» вартістю 2500 грн., які належать ОСОБА_11 чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 21 275 грн. 46 коп.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій та доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає оскаржуваний ним вирок суду незаконним через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при ухваленні вироку та обранні виду і розміру покарань порушено вимоги ст. 65 КК України, оскільки не враховано сукупність усіх обставин, які пом`якшують покарання, у тому числі, щире каяття, а також те, що обвинувачений навчався, тому не мав власних коштів або майна, за рахунок яких можна було б відшкодувати збитки. Дії ОСОБА_7 , у тому числі, кваліфіковано за ознакою «повторності», відтак незаконно зазначати судом про те, що перший притягувався до кримінальної відповідальності. У зв`язку із цим, просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити обвинуваченому менш суворе покарання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити вирок без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кваліфікація протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло та вчинене повторно, доведеність його винуватості у вчиненні даних злочинів, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції. А тому, вирок суду в цій його частині на предмет законності та обґрунтованості апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається із мотивувальної частини вироку, при обранні виду та розміру покарання, судом з достатньою повнотою враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого, зокрема те, що один із злочинів, вчинених обвинуваченим, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, а саме те, що обвинувачений, будучи особою молодого віку, суспільно-корисною працею не займається, попередньо вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, і такі злочини вчинені ним з метою здобуття коштів, які у подальшому витрачалась для задоволення особистих потреб та не вживалось заходів для відшкодування шкоди, завданої потерпілим. Судимість за вчинення таких злочинів, у встановленому законом порядку не знята та не погашена, тому таке посилання у вироку суду є цілком законним та не підлягає виключенню із його змісту, як просить захисник.

До обставин, які пом`якшують покарання суд правильно відніс: з`явлення із зізнанням та активне сприяння розкриттю злочинів.

Тоді як щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, вживає заходів для усунення завданої шкоди та демонструє готовність понести заслужене покарання.
Судом слушно зазначено про те, що основний критерій дієвості зазначеної вище обставини є відшкодування шкоди потерпілим, що у даному провадженні відсутнє та не може бути виправдане відсутністю у ОСОБА_7 власних коштів чи майна, за рахунок яких можна було б відшкодувати спричинену його протиправною поведінкою шкоду.
Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається у поданій апеляційній скарзі захисник, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкціями, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, а остаточного до відбуття на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, із застосуванням принципу часткового складання покарань.

На думку апеляційного суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, і не є надто суворим, як зазначає захисник.

Доводи обвинуваченого, наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при ухваленні вироку та призначенні покарання, а тому підстави для її задоволення відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 16 квітня 2021 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: