Справа № 372/162/21
Провадження 1-кс-1492/21
ухвала

09 грудня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження № 1-кп-133/21,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді в судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України.
Під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_5 в усній формі було заявлено відвід судді ОСОБА_9 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .
В судовому засіданні судді ОСОБА_1 заявлено захисником обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_3 відвід з мотивів того, що суддя раніше вже розглядала відвід судді ОСОБА_9 за заявою захисника, тому є сумніви в її неупередженості. Вказаний відвід залишено ухвалою суду без розгляду з мотивів того, що відвід за нормами КПК України, зокрема ч. 1 ст. 81 цього Кодексу, може бути заявлений судді, який здійснює судове провадження. Судове провадження, в свою чергу, відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України, є кримінальним провадженням у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами. Таким чином, суд приходить до висновку, що розгляд суддею виключно заяви про відвід судді в іншому кримінальному провадженні не охоплюється поняттям судового провадження і не має наслідком передачу заяви в порядку ст. 35 КПК України для здійснення автоматизованого розподілу.
Суд також врахував, що відвід заявлений іншим учасником та з інших підстав, що підтверджено захисником ОСОБА_3 в судовому засіданні, тобто відсутні підстави стверджувати, що вказаний суддя вже висловив свою думку при розгляді раніше заявленого відводу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що суддя ОСОБА_9 ігнорує під час судових засідань стан його здоров`я, який не дозволяє йому приймати участь в дослідженні доказів. Ряд хронічних захворювань, який виявлений під час медичного обстеження, доводить правдивість його скарг на погане самопочуття. Окрім цього, суддя ОСОБА_10 , на його думку, упереджено ставиться до позиції сторони захисту, що знаходить своє відображення в задоволення клопотань виключно сторони обвинувачення і в ігноруванні заяв та клопотань сторони захисту.
Інші учасники судового засідання, які представляли виключно сторону захисту, підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_5 .
Заслухавши сторін, які приймали участь в судовому засіданні відповідно до журналу судового засідання, які одностайно підтримали заяву про відвід, суд дійшов до наступного.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений п.п. 1, 2, 5ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.
Разом із зазначеним, згідно п.п. 3, 4ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст.75,76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.
Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.
Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Таких у заяві про відвід захисником наведено не було.
Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 спростовуються матеріалами кримінального провадження. Зокрема, суддею ОСОБА_9 вживалися дії, як відповідь, на скарги про стан здоров`я ОСОБА_5 , шляхом неодноразового покладення зобов`язань на ДУ «Київський слідчий ізолятор» про невідкладне забезпечення належного та повного медичного обстеження та надання медичної допомоги ОСОБА_5 . Дії судді ОСОБА_9 в повній мірі відповідають вимогам ст. 206 КПК України, спрямовані на забезпечення додержання прав обвинуваченого ОСОБА_5 , і не створюють будь-яких сумнівів в його неупередженості, як підстави для задоволення заяви про відвід.
Щодо інших доводів. Не погодження з процесуальними рішеннями, ухваленими судом, само по собі не може бути підставою для відводу судді. При цьому стороною захисту не було наведено належних та переконливих підстав, які б свідчили про упередженість та об`єктивність судді.
Також, у заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б доводили, що суддя ОСОБА_9 особисто зацікавлений у ході справи, не зазначено будь-яких його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Не встановлено таких обставин і судом при розгляді заяви.
Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтею 9 Конституції України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», статями 2, 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_9 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду складений 10.12.2021 року.
Суддя ОСОБА_1