СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/265/22
ун. № 759/865/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі
слідчого судді ОСОБА_1 ;
за участю секретаря ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
захисника ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000034 від 06.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
18.01.2022 року до суду надійшло клопотання про накладення арешту на майно, що було вилучено 21.02.2019 року під час обшуку у виробничо-складському приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУ НП в Київській області за процесуальним керівництвом Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.
За версією органу досудового розслідування, невстановлені особи, у період з лютого 2019 року здійснювали незаконне виготовлення тютюнових виробів.
21.02.2019 року слідчо-оперативною групою на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2019 року проведено обшук нежитлового виробничо-складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у ході яого вилучено наступне майно:
- лінія для виготовлення цигарок без фільтру Туре: ARI 78 SIZC: НОМЕР_1 № CI 3798 424331.0 із наявною в ньому тютюновою сировиною, цигарковим папером та залишками виробленої продукції сигарет без фільтру;
- агрегат зеленого кольору без ідентифікуючих ознак, що представляє собою лінію по упаковці цигарок;
- агрегат чорного кольору без ідентифікуючих ознак з мотором синього кольору, який містить в собі подрібнювач тютюнової сировини;
- агрегат зеленого кольору без ідентифікуючих ознак, який представляє собою лінію по упаковці цигарок без фільтра в упаковку;
- упаковочний станок марки «HuaLian Model: MY-380 F/W серія 108098 дата 10.2015»;
- комплектуючі для агрегату з подріблення тютюнової сировини: ножі, дробилки, дробильна стрічка, двигун;
- цигарковий папір в асортименті 360 бобін з надписом «OP PAPIRNA» та «MOPAK»;
- 2 картонні коробки жовтого кольору з текстом «Республіка Молдова» на бирках, що містять в собі подрібнену тютюнову сировину загальною вагою 150 кг.;
- 121 мішок з тютюновою сировиною вагою 15-16 кг. кожен;
- 600 картонних упаковок (етикеток) для сигарет марки «Приам»;
- 10 порожніх картонних коробів для завантаження готової продукції;
- 1 відро білого кольору з написом «Henkel» з вмістом клею;
- 5-літрова полімерна пляшка з вмістом технічного спирту.
У подальшому органом досудового розслідування було з`ясовано, що вказаним майном користувався та розпоряджався ОСОБА_6 , який є засновником ТОВ «Вікторія Ленд».
Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор зазначає, що місце, де були виявлені та вилучені цигарки до Єдиного державного реєстру місця зберігання спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів не включено, а тому за його версією, виробництво цигарок велось незаконно.
Згідно п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Санкцією ч. 2 ст. 204 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

Враховуючи вищевказане, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення кримінального провадження, прокурор вважає за необхідне забезпечити збереження вищезазначеного майна, а саме подальшого вирішення питання судом щодо конфіскації майна чи спеціальної конфіскації як міри покарання, шляхом накладення на нього арешту.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання з наведених у ньому підстав і просив задовольнити.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, зокрема зазначав, що накладений раніше на це майно арешт був скасований ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року. Відтоді органом досудового розслідування не здійснювалось жодних слідчо-розшукових дій, а тому не могло бути встановлено будь-яких додаткових обставин, які б обґрунтовували необхідність накладення арешту. Крім того зазначав, що жодній особі у даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру, а тому накладення арешту, як засобу забезпечення кримінального провадження, в тому числі з метою можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації є необгрунтованим.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступних висновків.
Слідчим управлінням ГУ НП в Київській області за процесуальним керівництвом Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 06.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.
21.02.2019 року слідчо-оперативною групою на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2019 року проведено обшук нежитлового виробничо-складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у ході яого вилучено тютюнову продукцію та обладнання для виготовлення цигарок (а.с. 25-40).
Постановою слідчого ГУ ДФС у Житомирській області від 22.02.2019 року вилучені в ході даного обшуку предмети визнано речовими доказами (а.с. 42-45).
У подальшому ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.02.2019 року було накладено арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів , який було скасовано ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року (а.с. 80-83).
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації чи спеціальної конфіскації, завданої внаслідок кримінального провадження, що передбачено пунктами 2, 3 частини 2 цієї ж статті.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів клопотання, зокрема витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань у рамках даного кримінального провадження відомості про повідомлення про підозру відсутні (а.с. 6).

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки на даному етапі кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, що виключає можливість застосування даної підстави для накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації слідчий суддя повинен, окрім іншого, враховувати можливість спеціальної конфіскації майна.
За правилами ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку необхідності забезпечення спеціальної конфіскації арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 204 КК України, передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією та знищення незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, що вказує на можливість застосування в цьому кримінальному провадженні спеціальної конфіскації, в разі встановлення передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України випадків.

Так, частиною першою ст. 96-2 КК України визначено, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 6.11.2021р., а також з оглянутих в судовому засіданні документів, вилучене під час обшуку майно, а саме: лінія для виготовлення цигарок без фільтру Туре: ARI 78 SIZC: НОМЕР_1 № CI 3798 424331.0, агрегати та комплектучі для них, упаковочний станок та сировина є власністю ТОВ "Вікторія Ленд", було придбано за кошти товариства, знаходиться на балансі ТОВ "Вікторія Ленд", яке має відповідні дозволи на вчинення діяльності по виготовленню тютюнових виробів.
Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Оскільки жодна особа не має статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні, то накладення арешту на майно, що перебуває у власності ТОВ «Вікторія Ленд» як третьої особи допускається виключно за наявності умов, визначених у наведеному вище абзаці другому ч. 4 ст. 170 КПК України. Наявність таких умов сторона обвинувачення під час розгляду клопотання не довела.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
З огляду на встановлені обставини слідчий суддя дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення конфіскації чи спеціальної конфіскації, а тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000034 від 06.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 21.01.2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1