Провадження № 1-кп/344/1005/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, розлученого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 являється колишнім чоловіком ОСОБА_8 . Після розлучення ОСОБА_7 залишився проживати разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . Між ОСОБА_7 та його колишньою дружиною ОСОБА_8 , у зв`язку із відмовою ОСОБА_7 покидати адресу проживання та переїхати жити окремо, склались особисті неприязні відносини, які супроводжувались постійними сварками, нецензурною лайкою, образами та вчиненням ОСОБА_7 відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 домашнього насильства. Так, 05.12.2020 близько 18 год 30 хв, в АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , що виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою в сторону останньої, внаслідок чого завдав шкоди її психічному здоров`ю. За вищевказаним фактом працівниками Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_7 05.12.2020 було складено та скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 044524 передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого 02.02.2021 ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_7 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 14.01.2021 о 13 год 20 хв, за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , вчинив психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , яке виражалося у висловлюванні нецензурною лексикою в її сторону, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю. За вищевказаним фактом працівниками Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_7 14.01.2021 було складено та скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 045072 передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого 16.03.2021 ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_7 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 01.02.2021 о 22 год за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю. За вищевказаним фактом працівниками Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_7 01.02.2021 було складено та скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 044686 передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого 11.03.2021 ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. Не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_7 знову вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , що призвело до її психологічних страждань, що виразилось у зниженні самооцінки, погіршенні сну, зневірі у собі, відчаї та депресії при наступних обставинах. Також, 18.05.2021 близько 08 год, ОСОБА_7 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , в черговий раз вчинив словесний конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_8 , що виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого ОСОБА_8 зазнала психологічних страждань, у зв`язку з чим вона звернулася до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області із повідомлення про вчинення щодо неї колишнім чоловіком ОСОБА_7 домашнього насильства, що зафіксовано у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 18.05.2021 та кваліфіковано органом досудового розслідування за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_7 домашнього насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_8 , що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Внаслідок умисних, систематичних, протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 завдано психологічних страждань, що виразилось у зниженні самооцінки, погіршенні сну, зневірі у собі, відчаї та депресії та негативних переживаннях.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, а саме у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст, 126-1 КК України.

05 серпня 2021 року між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, погодився із його кваліфікацією, щиро розкаявся у вчиненому, зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні, потерпіла також не оспорює викладених обставин кримінального правопорушення.

Крім того, потерпіла та обвинувачений узгодили покарання із застосуванням вимог ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, оскільки ОСОБА_7 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судимий. Сторони, яким роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, дали згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні учасники справи просили суд розглянути угоду про примирення від 05.08.2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_8 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_7 , з іншого боку, за умовами якої сторони погодились на те, що ОСОБА_7 має понести покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим.

Згідно із абз.2 ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

В ст.471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно вимог ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про примирення від 05 серпня 2021 року просив затвердити.

Захисник не заперечив щодо затвердження укладеної угоди.

Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що угода про примирення була укладена за її ініціативою, оскільки вони помирились, вказала про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, підтвердила, що вона повністю розуміє наслідки укладання угоди, просить суд затвердити угоду.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_7 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.5 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, з`ясувавши у потерпілої, що вона розуміє наслідки укладення даної угоди та переконавшись, що укладення даної угоди є добровільним, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, суд прийшов до висновку, що сумніву у добровільності укладення даної угоди сторонами немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, угода про примирення укладена за ініціативою потерпілої, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про примирення при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.471 КПК України, а обвинувачення, з якими погоджується обвинувачений ОСОБА_7 є обґрунтованим.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ст.126-1 КК України, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України є вірною, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_8 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючись у призначенні покарання, враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, зокрема, те що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонером, його ставлення до вчиненого, щире каяття, сторони обґрунтовано вважають за можливе при призначенні покарання застосувати ч.1 ст.69 КК України та призначити ОСОБА_7 інше, більш м`яке основне покарання не зазначене в санкції ст.126-1 КК України у вигляді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із викладених обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_7 , яким затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.368, 370, 373, 374, 474-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 від 05 серпня 2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_9