КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/5254/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,-
прокурора ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , кожного дня з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., починаючи з 18.08.2021 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії ухвали слідчого судді 60 (шістдесят) днів, починаючи з 18.08.2021 року, тобто до 16.10.2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.
Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одночасним визначенням застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 гривень.
Захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та не застосовувати до ОСОБА_8 жодного запобіжного заходу.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, винесена без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, без належної оцінки існуючих у провадженні ризиків і є такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Апелянт вказує на те, що слідчим суддею не достатньо враховано тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тощо.
Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке має високий ступінь суспільної небезпеки та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Слідчим суддею не враховано, що у ОСОБА_8 відсутнє підтвердження достатніх стримуючих факторів, які б переважали встановлений високий ступінь ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, знищення, переховування або спотворення речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відсутні підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи.
Також, слідчим суддею не враховано ризик того, що на даний час розслідування кримінального провадження не завершено, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи характер злочину в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , також зможе незаконно впливати на свідків, які надали органу досудового розслідування показання, що підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту жодним чином не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , так як він не буде належним чином обмежений у спілкуванні зі свідками, доступі до речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.
Апелянт звертає увагу на те, що оголошена підозра ОСОБА_8 , є повністю необґрунтованою. З моменту внесення відомостей до ЄДРДР до оголошення підозри, тобто з 02 квітня 2018 року до 07 липня 2020 року, пройшло 27 місяців, а строк досудового слідства по найтяжчому злочину 18 місяців (ст.219 КПК України ) тому кримінальне провадження підлягало закриттю ще 02 жовтня 2019 року на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України. Жодних доказів доданих до клопотання про причетність ОСОБА_8 , до скоєння злочинів не має.
Також апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , повідомив, що в жодній нотаріальній конторі він не був і ніяких договорів або проектів договорів не підписував. Також не звертався до жодних органів про реєстрацію права власності на себе. Повідомив суд, що в нього була втрата паспорту і він особисто звертався з заявою в органи поліції і йому було виготовлено повий паспорт, на підставі якого суд встановлював в судовому засіданні особу підозрюваного. Про те, що він підозрюється в скоєнні злочинів він дізнався лише коли йому була вручена начебто повторна підозра 13 серпня 2021 року. У висновку експертизи, яка була долучена до клопотання також не зазначено, що саме ОСОБА_8 , підписував проекти договорів, а зазначено , що можливо ймовірно ОСОБА_8 підписав проекти договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку.
Окрім іншого перша підозра ОСОБА_11 була начеб - то оголошена 07 липня 2020 року через сина, з яким він не підтримує жодних стосунків більше десяти років.
Апелянт звертає увагу на той факт, що в заяві про скоєння злочину було чітко зазначено прізвище ОСОБА_8 , відомості до ЄДРДР були внесені 02 квітня 2018 року. Тобто підозра ОСОБА_8 оголошена поза межами строку досудового розслідування. Кримінальне провадження підлягало закриттю ще в жовтні 2019 року.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора в підтримку апеляційної скарги сторони обвинувачення, яку він підтримав з викладених в ній підстав та просив її задовольнити, заперечував щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту з наведених в ній підстав та просили її задовольнити, заперечували щодо задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.03.2010, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 за реєстровим № 635, ОСОБА_13 є власником домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне заволодіння майном потерпілого, невстановлені на даний час особи, розуміючи, що для приховування слідів своєї злочинної діяльності та безперешкодного заволодіння майном потерпілого необхідно буде здійснити ряд фіктивних правочинів, в тому числі між особами, які не є законними власниками майна. Таким чином, невстановлені на даний час особи залучили до виконання свого злочинного умислу в якості пособника ОСОБА_8 , який виступив покупцем вищевказаного нерухомого майна згідно з договором купівлі продажу житлового будинку від 07.09.2017 та договором купівлі продажу земельної ділянки від 07.09.2017.
Так, невстановлені в ході досудового розслідування особи, підробили договір купівлі-продажу житлового будинку від 07.10.2011 та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2011, згідно яких ОСОБА_13 продав ОСОБА_14 вказане нерухоме майно, однак жодна із сторін вказані договори не підписувала та цей правочин фактично не вчиняла. Крім цього, договір купівлі-продажу житлового будинку від 07.10.2011, який нібито посвідчений від імені приватного нотаріуса Рокитнянського нотаріального округу Київської області ОСОБА_15 , зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за номером 7137, а договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.10.2011, який нібито посвідчений від імені приватного нотаріуса Рокитнянського нотаріального округу Київської області ОСОБА_15 , зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за номером 1739. Однак встановлено, що приватний нотаріус Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_15 зазначених реєстраційний дій згідно цих договорів не вчиняла, а за вказаними реєстраційними номерами реєстру нотаріальних дій значяться зовсім інші правочини.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_8 , вчинених за попередньою змовою із групою невстановлених на даний час досудовим слідством осіб, права власності на вищевказані земельну ділянку та будинок незаконно перейшли до нього, внаслідок чого останній одержав можливість розпоряджатись зазначеним нерухомим майном в інтересах третіх осіб, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 збитки в особливо великих розмірах.
07.07.2020, у відповідності до вимог ст. 278 КПК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування.
На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, приховання або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного здійснення впливу на свідків, інших підозрюваних та запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.
18.08.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні вказаного клопотанняслідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зобов`язанопідозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , кожного дня з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., починаючи з 18.08.2021 року та покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до даної ухвали.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість останнього переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Незаконного впливу на потерпілого та свідків, який обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань ОСОБА_8 , шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб. Знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.
Також слідчий суддя врахував, що з моменту пред`явлення підозри ОСОБА_8 , останній не вчиняв дій, які б перешкоджали проведенню досудового розслідування, він раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Києві та міцні соціальні зв`язки. Вказані обставини, на думку слідчого судді, дають підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводів сторони захисту, правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому початковому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні сторони обвинувачення докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність на цій початковій стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які на цьому початковому етапі кримінального провадження свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість складеної відносно ОСОБА_8 підозри є непереконливими.
Обставини з яких захисник вважає дану підозру не обґрунтованою, підлягають перевірці під час досудового розслідування.
Всупереч твердженням прокурора, слідчим суддею дано оцінку ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України на які посилається сторона обвинувачення. Однак з урахуванням, що з моменту пред`явлення підозри ОСОБА_8 , останній не вчиняв дій, які б перешкоджали проведенню досудового розслідування, раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Києві та міцні соціальні зв`язки, тобто обставини, передбаченні ст. 178 КПК України та на думку колегії суддів прийшов до вірно висновку, що дані обставини дають підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.
Крім того, непереконливими є доводи сторони обвинувачення, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Оскільки як у клопотанні слідчого та в судовому засіданні стороною обвинувачення не було доведено, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Про можливість застосування щодо ОСОБА_8 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, свідчать не тільки конкретні обставини цього кримінального провадження, а і дані, які характеризують особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця реєстрації, міцних соціальних зв`язків. Наведеним обставинам та іншим обставинам, передбаченим ст. 178 КПК України, слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі. Саме сукупність цих обставин переконливо свідчать, що підозрюваному ОСОБА_8 з огляду на тяжкість злочинів, у яких він підозрюється, вмотивовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Також не знайшли підтвердження доводи сторони захисту в частині того, що кримінальне провадження підлягало закриттю ще 02 жовтня 2019 року на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки спростовуються матеріалами, які додані до клопотання.
Враховуючи викладене доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, які викладені в їх апеляційних скаргах стосовно незаконності, необґрунтованості та невмотивованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду цієї справи, виходячи з того, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Всі інші доводи підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги сторони захисника та обвиунвачення з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2021 року залишити без зміни, а апеляційні скарги прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , та захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4