Провадження №: 1-кс/755/4105/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002629 від 11 вересня 2021 року, про арешт майна,

за участю:
слідчий ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

13 вересня 2021 року до Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000943 від 26.03.2021року про арешт майна.

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 10.09.2021 року приблизно о 16 годині 13 хвилин, ОСОБА_6 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні аптеки «НЦ», підійшов до дверей підсобного приміщення аптеки, відчинив їх та проник до підсобного приміщення аптеки «НЦ». В подальшому, пройшовши до підсобного приміщення, таємно викрав із жіночої сумки гаманець чорного кольору, в якому перебували наступні речі: дві золоті обручки, вартістю приблизно 4000 гривень, золотий ланцюжок, вартістю приблизно 2000 гривень, банківські картки (Приват Банк, Укрсиб Банк, Альфа Банк, Ощад Банк, Беларусь Банк 2 шт.), та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , золота підвіска на ланцюжку вартістю приблизно 4700 грн., грошові кошти в розмірі 15 гривень (різними купюрами), що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Завершивши свої злочинні дії, ОСОБА_6 , зберігаючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 10715 гривень.

Вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_6 речі, постановою слідчого від 11.09.2021 року, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, захисник та підозрюваний заперечили проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи прокурора, вислухавши захисника та підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбачену ч.3 ст.185 КК України, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, в частині накладення арешту на джинси синього кольору з написом «Fila» на кишені, білу футболку фірми « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з різноманітними написами на ній сіро-синіми літерами і цифрами, а в іншій частині відмовити у зв`язку з недоведеністю необхідності такого арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_6 від 11.09.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: джинси синього кольору з написом «Fila» на кишені, білу футболку фірми «MAX WAY» з різноманітними написами на ній сіро-синіми літерами і цифрами.

В іншій частині клопотання слідчого у задоволенні відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: