ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2768/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції №638/9877/21
Категорія: умовно-дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 07.03.2018 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

початок строку 10.01.2018 року, кінець строку 10.01.2023 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 за весь період відбування покарання не має стягнень, має лише три заохочення, які мали формальний характери, а також раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В апеляційній скарзі захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. Зазначив, що ОСОБА_9 за час перебування в установах відбування покарання став на шлях виправлення у скоєному щиро розкаявся, не має жодного стягнення, має три заохочення, відбув більше двох третин строку покарання, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. На думку захисника висновки суду про те, що заохочення мають формальний характер є необґрунтованими. Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, засудженого та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Під час розгляду подання суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_7 , його поведінку та ставлення до праці.

Як вбачається з ухвали суду, суд першої інстанції взяв до уваги дані які містяться у характеристиці засудженого ОСОБА_7 , відповідно до якої засуджений з 15.01.2018 року по 03.05.2018 року перебував у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23», де вимоги режиму тримання не порушував, заохочень не мав, до праці не залучався.
З 03.05.2018 року по теперішній час перебуває у Державній установі «Олексіївська виправна колонія №25», де за час відбування покарання вимоги режиму тримання не порушував, стягнень не має, має три заохочення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, до виконання робіт із благоустрою установи не проявляє достатньої ініціативи, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне, самоосвітою не займається, не читає художню літературу, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність, на профілактичному обліку не перебуває, за весь період відбування покарання характеризується посередньо.

Отже судом першої інстанції прийнято до уваги всі обставини, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

Судом також проаналізовано довідку, видану начальником відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, головним бухгалтером ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», погодженою з в.о. помічника начальника установи з ЗЗПтаТА, в якій зазначено коли саме ОСОБА_7 виводився на оплачувані роботи та відсоток виконання норм виробітку, який склав: 2019 рік: січень 28,0 %, лютий 36,0 %, березень 41,0 %, квітень 54,3 %, травень 51,0 %, червень 52,0 %, липень 41,1 %, серпень - погодинна оплата праці, вересень - 47,0 %, жовтень 27,0 %, листопад 28,0 %, грудень 36,0 %, 2020 рік: січень - погодинна оплата праці, лютий 28,1 %, березень 38,0 %, квітень - погодинна оплата праці, травень 33,0 %, червень - погодинна оплата праці, липень 26,8 %, серпень 25,0 %, вересень - погодинна оплата праці, жовтень 27,4 %, листопад 25,1 %, грудень 26,1 %, 2021 рік: січень 22,0 %, лютий 27,0 %, березень - погодинна оплата праці, квітень - 42,7 %, травень - погодинна оплата праці.

Крім того, суд прийняв до уваги відомості, які містяться у довідці бухгалтерії ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», відповідно до якої ОСОБА_7 виводився на оплачувані роботи у січні-червні 2021 року, виконання норм виробітку склало 18,9%.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду, оскільки засуджений показував дуже низькі норми виконання виробітку, що свідчить про його безвідповідальне ставлення до праці, а також наявність лише трьох заохочень більш ніж за 3 роки 11 місяців відбування покарання не може свідчити про те, що він став на шлях виправлення.

До того ж,як слідує із матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбув покарання у виді позбавлення волі та звільнявся від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, що свідчить про антисоціальну спрямованість поведінки засудженого, підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_7 та неможливість його виправлення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення неможливе.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: