Справа № 626/23/22
Провадження № 1-кс/626/24/2022
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

05 січня 2022 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ №2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000002 від 02.01.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ульянівка Кегичівського району Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня, одружений, не працює, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий,
- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.22 о 05:39 до чергової частини СПД №1 ВП №1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 02.01.2022 близько 5 години він виявив, що померла його сестра ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у своєму домоволодінні за вказаною вище адресою.

За даним фактом 02.01.2022 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2022 близько 20 години, ОСОБА_4 , знаходячись в житловому будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 разом зі своєю рідною сестрою ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання у вигляді смерті потерпілої, з мотивів особистої неприязні до останньої, наніс ОСОБА_8 невстановлену на даний час кількість ударів в області тулубу та живота останньої.
Таким чином, за вищевикладених обставин своїми умисними діями ОСОБА_4 , відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №12-17/2-КРт/22 від 04.01.2022, спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді гострої крововтрати, множинних травм черевної порожнини та поєднаної тупої травми тіла внаслідок якої ОСОБА_8 померла.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

04.01.2022 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , оскільки викладений факт підтверджуються: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , лікарським свідоцтвом про смерть №12-17/2-КРт/22 від 04.01.2022, добровільною явкою ОСОБА_4 , про вчинення ним вищевказаного злочину, написана ним власноручно та зафіксовано на відеозапис.

Враховуючи вищевикладене у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 .

1) Може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик ґрунтується на тому, що підозрюваний розуміючи тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин може залишити місце свого мешкання, в тому числі шляхом виїзду з району, області або країни, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

2)Незаконно впливати на свідка (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик ґрунтується на тому, що свідок вказаного злочину ОСОБА_9 , добре знайомий з підозрюваним ОСОБА_4 .
Беручи до уваги викладене, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, може переховуватися від органів досудового розслідування та може перешкоджати встановленню всіх обставин скоєного злочину, впливати на свідків, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його захисника, які просили обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту за місцем реєстрації, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 пояснив суду, що ніякого умислу на вбивство своєї рідної сестри у нього не було, а це вийшло випадково, а саме 01.01.2022 року у вечорі - близько 20-00год. він приїхав з м.Харків в с.Олександрівське до батьківського будинку, де мешкає його рідна сестра ОСОБА_10 , 1978 року народження. Коли він постукав до дверей будинку, то їх відчинив її співмешканець ОСОБА_11 , з яким сестра постійно вживає алкогольні напої і якого він та інший рідний брат неодноразово виганяли з даного будинку, оскільки сестра з ним постійно зловживають алкогольними напоями. Після того, як він його вигнав, то став сваритися з сестрою з приводу зловживання нею спиртними напоями, спочатку вона лежала на ліжку, однак коли намагалася встати з ліжка, то впала на підлогу, т.я. була в стані алкогольного сп`яніння і в той час коли вона лежала на підлозі він вдарив її п`яткою ноги по куприку після чого вона різко повернулася до нього обличчям і так вийшло, що наступний удар відбувся в область живота, більше ніяких інших ударів він їй не наносив. Після чого він пішов до свого «кума», який живе неподалік. Коли він повернувся до будинку через декілька годин, а саме близько 23-24:00, то сестра була жива та при тямі, при цьому ніякої допомоги вона не просила, в зв`язку з чим він ліг спати. Коли він прокинувся наступного дня 02.02.2022 року близько 05:00год., то підійшов до сестри і зрозумів, що вона вже мертва, оскільки вона не дихала та була «холодна», після чого він викликав поліцію. При цьому ніякого умислу на її вбивство у нього не було, це вийшло випадково. Після вказаних подій він весь час залишався в батьківському будинку та займався процесом похорон, а після того, як сестру поховали 04.01.2022 року то після похорон він прийшов до поліції «з повинною», де написав заяву про те, що наніс сестрі два удари.

В зв`язку з тим, що умислу на вбивство у нього не було, він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений, має малолітнього сина 2017 року народження, працює по найму, то просить не позбавляти його волі.

На час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.115 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні, однак остаточна кваліфікація діяння скоєного ОСОБА_4 підлягає додатковій перевірці, яка повинна надаватися після отримання відповідних висновків судово-медичних експертиз, проведення слідчого експерименту та інших необхідних слідчих та процесуальних дій. Також допитаний в якості підозрюваного та в судовому засіданні, останній не заперечував нанесення двох ударів своїй сестрі, однак категорично заперечував з приводу наявності у нього будь-якого умислу на спричинення їй смерті.
При цьому слідчий у своєму клопотанні посилається, що у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 - може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик ґрунтується на тому, що підозрюваний розуміючи тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин може залишити місце свого мешкання, в тому числі шляхом виїзду з району, області або країни, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Однак в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 з моменту скоєння даного діяння постійно знаходився за місцем реєстрації в с.Олександрівське, не намагався його покинути, хоча у нього була реальна така можливість, оскільки він не був затриманий весь цей час та вільно пересувався, при цьому навпаки займався процесом поховання своєї сестри і після похорон самостійно прийшов до поліції з зізнанням. Така поведінка ОСОБА_4 ставить під певний сумнів вказаний ризик, зазначений у клопотанні.

Що стосується другого ризику, вказаного у клопотанні, а саме, що останній може незаконно впливати на свідка (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик ґрунтується на тому, що свідок вказаного злочину ОСОБА_9 , добре знайомий з підозрюваним ОСОБА_4 , то вказаний свідок не є безпосереднім очевидцем вказаних подій, які інкримінуються ОСОБА_4 . Окрім того виконання даного ризику можливо забезпечити і застосуванням іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином, беручи до уваги викладене, оскільки наявні певні ризики, передбачені ст.177 КПК України, перелічені вище, а також враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 , скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 йому необхідно обрати міру запобіжного заходу.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При цьому відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

В ході дослідження даних про особу підозрюваної встановлено, що він раніше не судимий, на даний час не працює, однак працює не офіційно по найму, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітнього сина 2017 року народження, має постійне місце реєстрації та проживання, будь-яких негативних характеристик на підозрюваного, в матеріалах клопотання не мається. Крім того, він повністю визнає свою провину в нанесенні двох ударів потерпілій, однак без будь-якого умислу на спричинення їй смерті та щиро кається у скоєному.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Мамедова проти Росії» вказав, що, хоча, суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Продовження строку тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.
У рішенні ЄСПЛ «В. проти Швейцарії» зазначено, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання» її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти («В. проти Швейцарії» (W v Switzerland), 14379/88, 26.01.1993). В своєму рішенні у справі «Адамяк проти Польщі» (Adamiak v Poland), 20758/03, 19.12.2006) Суд нагадує, що в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Окрім того, згідно сталої судової практики, слідчий суддя, суд при розгляді клопотання та вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (п.9 ч.1 ст.178 КПК). Відповідні дані підлягають обов`язковому врахуванню при вирішенні поданого клопотання, оскільки впливають на достовірність підстав (ризиків) для застосування того чи іншого виду запобіжного заходу.
Також слідчий суддя(суд), суд повинен ураховувати, що тримання під вартою має застосовуватися тільки у виняткових випадках, як винятковий захід, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.1098 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Реалізуючи положення ч.5 ст.199 КПК, слідчий судця, а також суд відповідно до ч.3 ст.331 КПК мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Прокопенко проти України», від 5.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»). Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п.1 ст.5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).
Крім того, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Таким чином слідчий суддя вважає за можливо обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В судовому засіданні останній просив, якщо суд дійде до висновку про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляду домашнього арешту, то обрати його саме за місцем його реєстрації.
Слідчий суддя вважає за доцільне дане посилання, також враховуючи той факт що АДРЕСА_1 знаходиться саме за місцем розташування органу досудового розслідування, що значно полегшить проведення процесуальних дій з підозрюваним та дасть змогу пильно контролювати правоохоронними органами виконанням підозрюваним домашнього арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ №2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000002 від 02.01.2022 року за ч.1 ст.115 КК України про обрання запобіжного міри заходу ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-з`являтися за кожним викликом до слідчого, прокурора, судді;
-утримуватись від спілкуванням зі свідками по даному кримінальному провадженню;
-знаходитись на території домоволодіння в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, протягом строку дії дано ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 ухвали суду покласти на СВ №2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її винесення, тобто діє до 12 березня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Після проголошення даної ухвали, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний невідкладно з`явитися до відповідальної особи СВ №2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області для постановлення на облік, після чого прибути до місця свого проживання та реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 06.01.2022 року.

Слідчий суддя
Красноградського районного суду ОСОБА_1