Справа № 461/431/22
Провадження № 1-кс/461/452/22
27.01.2022 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
Старший слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням із процесуальним прокурором у кримінальному провадженні прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене 25.01.2022 майно (документи), а саме: товарно-транспортну накладну серія МОА №320981 від 04.02.2021 видана ДП «Мостиське військове лісництво» на 1 арк..
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що службові особи ДП «Мостиське військове лісництво» запровадили протиправний механізм котрий полягає у викрадені лісових насаджень цінних порід дерев та подальшої її реалізації за готівкові кошти зацікавленим особам.
За наявними даними, до вчинення вказаного кримінального правопорушення, причетний керівник ДП «Мостиське військове лісництво» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його підлеглі. Останній спільно з працівниками ДП «Мостиське військове лісництво» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 організували протиправний механізм розтрати цінних порід дерев (Бук, Дуб), вищевказаного державного лісгоспу з подальшим привласненням коштів внаслідок його реалізації зацікавленим особам.
За наявними даними, ОСОБА_5 дає вказівку відповідальним за квартали лісникам ДП «Мостиське військове лісництво», щодо порубки лісових насаджень в кварталах лісу де вона заборонена та вносити до офіційних документів відомості із заниженими кількісними та якісними показниками лісу кругляку на ділянці, що відводиться у рубку, що дозволяє їм штучко занизити кубометри деревини.
В подальшому ОСОБА_5 спільно із своїми підлеглими з метою отримання неправомірної вигоди, реалізовують не обліковану деревину без відповідних товаро-супровідних документів за готівкові кошти через ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є суб`єктом підприємницької діяльності, отримує лісо продукцію від службових осіб ДП «Мостиське військове лісництво» та здійснює її переробку. На території свого домоволодіння має пилораму за допомогою якої здійснює переробку не облікованої деревини належної ДП «Мостиське військове лісництво».
25 січня 2022 року за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме у будівлях за адресою: АДРЕСА_1 , а також всіх підсобних та інших належних до нього приміщеннях, які на праві власності належать ОСОБА_8 , проведений санкціонований обшук на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова, під час якого виявлено та вилучено: товарно-транспортну накладну серія МОА №320981 від 04.02.2021 видана ДП «Мостиське військове лісництво» на 1 арк.
Оскільки, вилучені речі, документи та предмети, ймовірно зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В межах даного кримінального провадження, 25 січня 2022 року за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме у будівлях за адресою: АДРЕСА_1 , а також всіх підсобних та інших належних до нього приміщеннях, які на праві власності належать ОСОБА_8 , проведений санкціонований обшук на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова, під час якого виявлено та вилучено: товарно-транспортну накладну серія МОА №320981 від 04.02.2021 видана ДП «Мостиське військове лісництво» на 1 арк.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч. 7 ст. 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є забезпечення речових доказів. Арешт вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів на перелічені в клопотанні речі та предмети, які могли зберегти на собі сліди вчинення злочину. Вилучені предмети і речі можуть мати доказове значення під час судового розгляду кримінального провадження, можуть мати доказове значення для підтвердження причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення .
Зі змісту клопотання вбачається, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Арешт накладається на майно через необхідність запобігання можливості їх приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження вилучених речей у якості речових доказів, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на тимчасово вилучене 25.01.2022 майно (документи), а саме: товарно-транспортну накладну серія МОА №320981 від 04.02.2021 видана ДП «Мостиське військове лісництво» на 1 арк.;
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1