Справа № 712/582/22
Провадження №1- кс/712/301/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,розглянувши клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працюючого, одруженого, має на утриманні дитину 2021 р.н., раніше не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000060 від 17.08.2021 року зач.2 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2022 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000060 від 17.08.2021.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16.05.2021 співробітники СРПП ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перевищили службові повноваження, застосовуючи при цьому фізичну силу та спеціальні засоби відносно громадянина ОСОБА_9 , зокрема, вказані співробітники поліції, без законних на те підстав здійснили фізичне затримання ОСОБА_9 , однак не склали протоколу затримання та не виконали інших дій, передбачених ст. 261 КУпАП України, таких як повідомлення про місце перебування затриманого його родичів та інформування про випадок затримання центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, чим порушили встановлений порядок адміністративного затримання, передбачений ст.ст. 260 - 261 КУпАП України. Тобто, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вчинили дії, виконання яких дозволяється тільки з додержанням особливого порядку, без додержання цього порядку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , згідно наказу № 13о/с від 06.01.2021 тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та має спеціальне звання старший сержант поліції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію»

від 02.07.2015№580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями до правоохоронних органів належать органи Національної поліції України.

Отже, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, з моменту призначення на зазначену посаду був працівником правоохоронного органу, постійно здійснював функції представника влади, а тому відповідно до ч. 3 ст.18 КК України був службовою особою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_5 як працівник поліції повинен діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У своїй службовій діяльності ОСОБА_5 згідно із ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» повинен керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_5 зобов`язаний забезпечувати дотримання прав і свобод людини, гарантовані Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяти їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування .

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» на ОСОБА_5 , як працівника поліції покладено, серед іншого, обов`язки: п. 1 неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; п. 2 професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; п. 3 поважати і не порушувати права і свободи людини .

Отже, будучи наділеним обов`язками дотримуватися та виконувати положення вказаних вище нормативних документів, ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_8 без попередньої змови між собою, всупереч вимогам ст.ст. 3, 19, 28, 29, 64 Конституції України, ст.ст. 6, 7, 8, 29, 30, 31, 42, 43, 44, 46 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 260-261 КУпАП, маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції, вчинив передбачене КК України суспільно небезпечне діяння, а саме грубо порушив встановлений порядок адміністративного затримання особи, чим вчинив дії, виконання яких дозволяється тільки з додержанням особливого порядку, за відсутності цих умов, при наступних обставинах

Так, 16.05.2021 близько 13 год. ОСОБА_5 спільно із поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області капралом поліції ОСОБА_8 , будучи одягненими у формений одяг, маючи при собі вогнепальну табельну зброю (ПМ), спеціальні засоби кайданки та сльозогінний газ «Терен 4М», згідно розстановки нарядів на 16.05.2021, затвердженого 16.05.2021 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ВП № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, здійснювали патрулювання на території Черкаського району в складі екіпажу сектору реагування патрульної поліції, рухаючись на службовому автомобілі ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_9 оголошений у державний розшук без надання дозволу на затримання, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 помітили його у автомобілі «Хонда Акорд», номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, який рухався по автодорозі в межах села Балаклія Черкаського району Черкаської області і почали переслідувати зазначений транспортний засіб.

Між селами Будки, Мале Старосілля, Балаклія та Костянтинівка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_5 та ОСОБА_8 побачили автомобіль «Хонда Акорд», номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився на узбіччі дороги в болоті та під`їхали до нього. Вийшовши із службового автомобіля, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підбігли до зазначеного автомобіля «Хонда Акорд», із якого зі сторони водія вийшов ОСОБА_9

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , одразу підбігли до ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 наказав йому залишатися на місці, а також повідомив, що до нього буде застосовано зброю, направивши свою табельну зброю в сторону ОСОБА_9 .

В цей час ОСОБА_5 також направив в сторону ОСОБА_9 вогнепальну табельну зброю, та наказав залишатися на місці та підняти руки до гори.

Будучи розгубленим від таких раптових дій працівників поліції ОСОБА_9 попрямував в напрямку службового автомобіля, звертаючись до працівників поліції з вимогою повідомити підстави їх дій, а також представитися та пред`явити посвідчення. Однак, законні вимоги ОСОБА_9 працівники поліції не виконали, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 продовжували направляти зброю в сторону ОСОБА_9 і наближатися до нього. Водночас ОСОБА_5 привів свою табельну зброю у готовність до стрільби, дославши патрон у патронник свого пістолету, про що свідчив характерний звук замикання затвору.

Одночасно, з метою фіксування дій працівників поліції, ОСОБА_9 почав застосовувати відеозйомку на належний йому мобільний телефон та запропонував їм поїхати разом із ними до відділення поліції, що зроблено не було.

Продовжуючи свої спільні дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_9 , що він затриманий та знову наказали залишатись на місці і завести руки за спину з метою надягнути кайданки, на що останній змушений був підкоритися і простягнув обидві руки, однак, ОСОБА_8 надягнувши кайданки на ліву руку ОСОБА_9 , повідомив, що їх необхідно скріпити позаду спини, та силоміць, проти волі потерпілого намагався завести обидві його руки за спину.

Однак, коли ОСОБА_9 почав відводити свою руку, ОСОБА_8 застосував до нього сльозогінний газ «Терен-4М» шляхом розпиляння в область обличчя, від чого ОСОБА_9 рефлекторно втратив рівновагу, та відійшов у бік. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повторно наказали ОСОБА_9 залишатися на місці та вкотре намагалися надягнути на його руки кайданки.

Побачивши, що працівники поліції не відреагували на його прохання, ОСОБА_9 почав відходити від службового автомобіля, але ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , продовжуючи тримати зброю у руках, повторно наказали йому залишатися на місці та ОСОБА_5 вдруге застосував до ОСОБА_9 сльозогінний газ «Терен-4М» шляхом розпилювання в область обличчя.

Від вказаних дій ОСОБА_9 рефлекторно почав втрачати рівновагу та попрямував в сторону лісу з метою уникнення небезпечних для свого здоров`я дій з боку працівників поліції.

Пробігши невелику відстань в глиб лісу, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 наздогнали ОСОБА_9 та, збивши з ніг, повалили на землю. Подавляючи волю ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 поклали його у положення лежачи обличчям до землі і завели обидві руки за спину та застосували спеціальний засіб обмеження рухомості кайданки.

Тоді, ОСОБА_5 відвів ОСОБА_9 до службового автомобіля, де ОСОБА_8 звільнив його ліву руку із браслету кайданок і пристебнув кайданки на правій руці до металевої конструкції із проблисковими маячками службового автомобіля. ОСОБА_9 , будучи змушеним підкорятися вказівкам працівникам поліції, перебував у такому положенні в кайданках біля службового автомобіля близько 2 годин. Після приїзду слідчо-оперативної групи ОСОБА_9 був звільнений від кайданок.

Внаслідок умисних противоправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді опіку рогівки лівого ока та синців лівої та правої верхніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після звільнення від кайданок, ОСОБА_9 звертав увагу ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про необхідність складення протоколу затримання, забезпечення йому адвоката та повідомлення родичів про його затримання, однак його прохання працівниками поліції не були виконані.

Таким чином, всупереч встановленому порядку адміністративного затримання, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 не вчинили дій, які в силу вимог ч. 1 ст. 261 КУпАП України зобов`язані були вчинити, а саме не склали протокол про адміністративне затримання ОСОБА_9 16.05.2021, у якому повинні зазначатися дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу затриманого, час і мотиви затримання.

Окрім цього, в порушення вимог ч. 2 ст. 261 КУпАП України відповідно до яких про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вказані вимоги КУпАП України проігнорували.

Поряд з цим, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 3 ст. 261 КУпАП України про випадок адміністративного затримання ОСОБА_9 16.05.2021 не проінформували центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Таким чином своїми діями, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 грубо порушили встановлений порядок адміністративного затримання особи, проігнорували вимоги КУпАП України щодо належної реалізації заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, чим вчинили дії, виконання яких дозволяється тільки з додержанням особливого порядку, за відсутності цих умов.

19.01.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кам`янка Черкаської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на посаді поліцейського СРПП ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, українцю, громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувалися насильством, застосуванням зброї, спеціальних засобів, за відсутності ознак катування, вчиненого групою осіб, без попередньої змови між собою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення від 17.08.2021;

-Висновком службового розслідування від 16.07.2021, що проводився в ЧРУП ГУНП в Черкаській області;

-Заява ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 28.05.2021, разом з додатком USB-флешнакопичувачем, який визнано документом;

-протокол огляду відеозаписів, виконаних ОСОБА_9 від 07.12.2021;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 01.09.2021;

-висновками судово-медичної експертизи від 01.09.2021 та від 10.12.2021;

-відповіддю на запит із ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, разом з додатком двома оптичними дисками «DVD-R», які визнано документами;

-протокол огляду відеозаписів, виконаних на нагрудну боді-камеру поліцейського ОСОБА_8 від 18.10.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.09.2021.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.09.2021.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.09.2021.

-протоколом огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру судових рішень від 19.10.2021;

-відповіддю на запит із ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області від 29.12.2021, разом з додатками;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 09.12.2021;

-протоколом огляду місцевості від 09.12.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.12.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 09.12.2021;

-відповіддю на запит із Регіонального центру з надання вторинної правової допомоги від 10.12.2021;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказав, що доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби пов`язана з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжкими у розумінні ст. 12 КК України. У разі доведення вини, ОСОБА_5 загрожує покарання на строк від 3 до 8 років позбавлення волі, що є достатнім стимулюючим фактором переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_5 , користуючись зв`язками, здобутими за час проходження служби у Національній поліції України, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Серед іншого, протиправна діяльність ОСОБА_5 була викрита потерпілим ОСОБА_9 та свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які надали викривальні показання щодо вчиненого ОСОБА_5 злочину, а також була підтверджена висновками експерта ОСОБА_15 , який, встановив ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та підтвердив, що вони могли виникнути від дій підозрюваних.

Враховуючи викладене, останній може незаконно впливати на потерпілого, експерта та свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупуз метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду в цілому.

Викладені доводи дають підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Із урахуванням ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як домашній арешт в нічний час доби, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_5 , працездатний, раніше не судимий. Характер та обставини вчиненого ним правопорушення характеризують його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Так, при визначенні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати обставини вчинення кримінальних правопорушень, а саме грубе порушення прав людини, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року де зазначено про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, що призвело до спричинення людині тілесних ушкоджень, внаслідок чого, можна зробити висновок, що дії ОСОБА_5 мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 будучи позбавленим запобіжних заходів, що мають суттєвий вплив на нього, може вчинити інші кримінальні правопорушення, в т.ч. аналогічного характеру.
Також, при визначенні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати посаду, яку обіймає останній (поліцейського СРПП ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області), внаслідок чого дії ОСОБА_5 , як працівника правоохоронного органу, в очах громадськості дискредитують діяльність Національної поліції України зокрема та правоохоронних органів в цілому, підривають авторитет та довіру до працівників правоохоронних органів, що сприяє формуванню негативної суспільної думки щодо діяльності правоохоронних органів України та усієї гілки виконавчої влади України, що у свою чергу підриває авторитет держави.

При цьому, досліджуючи питання обґрунтованості повідомленої підозри, просить врахувати правову позицію ЄСПЛ у справі «Кавалла проти Туреччини», де Суд зазначив, що обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольнили об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Слідчий зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити.

Захисники підозрюваного у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заявленого клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вказували на необґрунтованість підозри, а також на наявність сталих міцних соціальних зв`язків, підозрюваний є єдиним годувальником, на утриманні якого знаходиться родина. Просили звернути увагу, що підозрюваний з`являвся за першим викликом до слідчого та прокурора, процесуальних обов`язків не порушував, тому не доведене не можливість застосування особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку адвокатів.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого та додані до них матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно зі ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора щодо існування ризиків перешкоджати кримінальному провадженню, можливого протиправного впливу ОСОБА_5 на потерпілого, експерта у кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому ступінь значущості таких ризиків особливо значний на ранній стадії досудового розслідування, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання. Тож з урахуванням вищевикладених обставин, беручи до уваги обставини події та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи зміст ризиків, на запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу, вважаю за необхідне застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з обмеженням залишати житлове приміщення у нічний час та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Визначаючи вказаний вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного суд вважає, що застосування до підозрюваного менш суворих заходів, на даному етапі розслідування не забезпечать достатніх гарантій належної процесуальної поведінки останнього.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193 194, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22:00 год. до 06:00 год., строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 21 березня 2022 року включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 21 січня 2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту м. Кам`янка Черкаської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_9 та особами, що допитані як свідки у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до підрозділів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, - ОСОБА_4 .

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, - для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1