Провадження № 1-кс/643/4019/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00001305 від 12.06.2021 за ч. 2 ст. 121 КК України відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 4 курсу Харківського професійного ліцею будівельних технологій № 22, спеціальність столяр-штукатур, не одружений, офіційно не працевлаштований, судимий 02.09.2021 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, відносно якого на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 12.06.2021, приблизно 03:05, ОСОБА_7 , діючи у групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_11 , знаходячись поблизу супермаркету «Посад», розташованого за адресою м. Харків, пр. Московський, буд. 51Б, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та загальновизнаних правил поведінки і моралі, знаходячись у громадському місці вчинили хуліганські дії по відношенню до громадянина республіки Узбекистан ОСОБА_12 , а саме умисно нанесли останньому чисельні хаотичні удари як руками та ногами, так і невстановленими в ході розслідування предметами по різним ділянкам тіла, в наслідок чого завдали ОСОБА_13 тілесні ушкодження, від яких останній, перебуваючи у приміщенні другого нейрохірургічного відділення КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті ОСОБА_14 стали важка черепно-мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами та забоєм головного мозку на тлі закритої травми грудної клітини із забоєм лівої легені, що у своїй течії ускладнилась гострим порушенням кровообігу набряком головного мозку та дислокацією стовбуру головного мозку, а також лівобічною гнійною пневмонією.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

20.09.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому умисних злочинів, за один з яких передбачене покарання до 10 років позбавлення волі, не працює, не володіє міцними соціальними зв`язками, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, знайомий зі свідками у справі слідчий вважає, що існують ризики переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків і більш м`який, ніж тримання під вартою, запобіжний захід не зможе їм запобігти.
В суді прокурор підтримав заявлене клопотання.

Підозрюваний не спростовував факту завдання тілесних ушкоджень потерпілому, разом з тим зазначив, що після того, як він припинив наносити удари потерпілому, останній самостійно рухався. Посилаючись на те, що він не перешкоджає слідству та являється до органу досудового розслідування за першою вимогою, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник, зазначив, що органом досудового розслідування не встановлено, хто саме завдав потерпілому тілесні ушкодження, які призвели до смерті останнього, тоді як диспозиція ст. 121 КК України передбачає прямий умисел на завдання тяжких тілесних ушкоджень, а також причинний зв`язок між діями та їх наслідками. З погляду на це підозра ОСОБА_7 не конкретизована, отже її не можна вважати обґрунтованою. Ризики, на які посилається прокурор, фактично відсутні, так як сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може свідчити про існування ризику переховування. Спростовує цей ризик і той факт, що ОСОБА_7 , будучи підсудним у інших кримінальних провадженнях та підозрюваним у даному кримінальному провадженні, постійно та за першим викликом являється як до суду, так і до органу досудового розслідування. Знищити чи спотворити будь-яку річь, яка має значення для досудового розслідування чи незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 не може, так як всі речі вже виявлені та вилучені, а свідки допитані. Не можна казати й про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, так як раніше ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, а не проти життя чи здоров`я тощо. Враховуючи відношення підозрюваного до скоєного, відсутність перелічених прокурором ризиків захисник просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Законний представник ОСОБА_5 посилаючись на щире каяття підозрюваного, який є її онуком, просила не обирати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зобов`язуючись особисто контролювати поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, при обранні запобіжного заходу має враховувати обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підозру ОСОБА_7 не можна вважати не обґрунтованою, так як вона доводиться зібраними на теперішній доказами, а саме даними, зафіксованими в протоколах огляду місця події, допитів свідків, огляду речей тощо. Крім того, підозрюваний не заперечує свою причетність до події, яка розслідується, а остаточна кваліфікація його дій та підозра у кінцевій редакції мають бути здійсненні в ході подальшого розслідування.

Аналізуючи перелічені прокурором ризики в сукупності з обставинами кримінального правопорушення та особистістю підозрюваного можна дійти висновку, що прокурором доведено існування таких ризиків, як переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення в майбутньому.

Так, не дивлячись на попередню належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 як в даному кримінальному провадженні, так і в кримінальних провадженнях, обвинувальні акти в яких скеровано до суду, не можна не враховувати суворість передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих на теперішній час злочинів, як одного з суттєвих елементів при обранні запобіжного заходу. Будучи притягнутим до кримінальної відповідальності не вперше, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину та розуміючи невідворотність покарання, ОСОБА_7 може застосувати спроби до переховування від слідства та суду.
Не виключається й ризик незаконного впливу на свідків, на існування якого вказує той факт, що серед них є знайомі підозрюваного, який може спонукання останніх до зміни показань на свою користь.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення беззаперечно існує, на що вказує поведінка підозрюваного, яка передувала повідомленню про підозру у вчиненні даного злочину. Так, ОСОБА_7 , не дивлячись на свій юний вік, двічі притягався до кримінальної відповідальності в минулому. 02.09.2021 Фрунзенським районним судом м. Харкова постановлено вирок, яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України. Покарання призначено з іспитовим строком на 2 роки. Ще один обвинувальний акт за звинуваченням у вчиненні тяжких злочинів проти власності перебуває на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Вказані обставини свідчать про антисоціальний характер особи підозрюваного, нехтування загальновизнаними правилами поведінки у суспільстві, відсутність бажання виправитись та зійти зі злочинного шляху.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; репутацію підозрюваного ; наявність судимостей; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Існування вказаних ризиків, обґрунтована підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення наряду з особистістю підозрюваного, який, не дивлячись на своє неповноліття на момент вчинення кримінального правопорушення, встиг отримати негативну репутацію, вказує, на думку слідчого суді, про обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Таким чином, клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. має бути задоволено.
З погляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не знаходить підстав для визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395, 485, 492 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, взявши підозрюваного під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк дії ухвали до 19.11.2021 включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_7 батьків останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2021 року о ________ годині.