ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 609/1404/21

1-кп/609/128/2021

20 грудня 2021 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 27 жовтня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не депутата, з середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
25 листопада 2021 року із Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000503 від 27 жовтня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що у ОСОБА_3 , який 26 жовтня 2021 року, близько 20 години 00 хвилин, проходив повз кафе «Інтер», що розташоване по вулиці Українська, 44/5, м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області, де поблизу технічного входу в кафе знаходився припаркований мопед марки SUZUKI LETS 4, номер рами НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме, мопедом марки SUZUKI LETS 4 номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - мопедом марки SUZUKI LETS 4, номер рами НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , 26 жовтня 2021 року, близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу кафе «Інтер», яке розташоване по вулиці Українська, 44/5, м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені, без дозволу ОСОБА_5 , як особи, яка на законних підставах користується вказаним мопедом, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, не маючи права на користування даним транспортним засобом, підійшов до мопеда марки SUZUKI LETS 4, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , виштовхав його за територію кафе та з місця злочину зник, маючи таким чином реальну можливість розпоряджатися протиправно вилученим майном на власний розсуд.
Таким чином. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнав повністю, погодився із усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся. Крім цього, зазначив, що викрадений мопед доставив до себе додому де сховав його у хлів з метою подальшої реалізації по частинах.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, зокрема не бажанні примиритися з потерпілою, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, думку потерпілої, яка щодо визначення міри покарання покладається на думку суду, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

З приводу зазначеної у обвинувальному акті обставини, яка пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме щире каяття, суд зазначає наступне.

Розкаяння, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, передбачає ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (Постанова Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 166/1065/18 (провадження № 51-3392 км19)).

Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений з потерпілою не примирився, на надану судом можливість вибачитися перед потерпілою обвинувачений ОСОБА_3 не відреагував.

Позицію обвинуваченого висловлену під час досудового слідства та судового розгляду, а саме щодо щирого каяття за вчинений злочин, суд розцінює як спрямовану на пом`якшення покарання за вчинений злочин і не приймає її, як щире каяття.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи та судової дактилоскопічної експертизи.

В ході досудового слідства та судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Згідно п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Речові докази:

- відеозанис із камери відеоспостереження, яка розміщена по вул. Волинська м. Шумськ, а саме поблизу магазину «Продсервіс» на якому зафіксована подія, що мала місце 26 жовтня 2021 року, близько 19 год. 45 хв., що зберігається на DVD-R диску марки «Verbatim» 16-х 4.7GB 120 min. s/n не читається, та який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000503 від 27 жовтня 2021 року - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мопед (скутер) марки SUZUKI LETS 4 чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який зберігається на арешт майданчику відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Тернопільські області за адресою: вул. Українська, 47, м. Шумськ Тернопільської області - повернути потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, процесуальні витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/120-21/11309-АВ від 08.11.2021 року у розмірі 858,10 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 10 копійок), судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/120-21/11249-Д від 18.11.2021 року у розмірі 1029,72 грн. (однієї тисячі двадцяти дев`яти гривень сімдесяти двох копійок), на загальну суму 1887 грн. 82 коп. (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім гривень вісімдесят дві копійки).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1