Справа № 279/746/17
Провадження №11-кп/801/157/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці клопотання захисника ОСОБА_8 , про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 з-під варти, при розгляді апеляційної скарги прокурора на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2019, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, визнано невинуватою та виправдано за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в :

На розгляді апеляційного суду Вінницької області перебуває апеляційна скарга прокурора на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2019 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України.

Захисник ОСОБА_8 подав клопотання про звільнення з-під варти обвинуваченої ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що станом на сьогоднішній день ОСОБА_7 перебуває під вартою незаконно, оскільки вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 засуджена за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. Тобто на сьогоднішній день ОСОБА_7 фактично відбула призначене їй судом першої інстанції покарання.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.01.2021 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів. З моменту винесення вказаної ухвали минуло більше, ніж пів-року, тому на даний час ОСОБА_7 незаконно утримується під вартою.

Заслухавши думку захисника -адвоката ОСОБА_8 , обвинувачену ОСОБА_7 , які підтримали вимоги клопотання, просили задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу та звільнення обвинуваченої немає; суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання захисника не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.02.2019 ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, визнано невинуватою та виправдано за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Обчислювати строк відбування покарання вирішено з дня затримання ОСОБА_7 в порядку приведення вироку до виконання.

Ухвалами апеляційного суду та Верховного суду неодноразово продовжувався обвинуваченій ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирок чинності не набув. В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про збільшення терміну відбуття строку покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , за ч.2 ст.307 КК України , тому перебуваючи на волі, остання, побоюючись посилення покарання, може ухилятися від суду.

Підстав чи обставин, які б заважали утримувати обвинувачену ОСОБА_7 під вартою у клопотанні захисника не наведено, лише процесуальні вимоги з посиланнями на норми, визначені ст.197 КПК України. Тому доводи захисника про зміну запобіжного заходу, на переконання суду, не є переконливими з огляду на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, вирішуючи клопотання захисту, суд апеляційної інстанції приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 04.09.2015 року у справі «Руслан Яковенко проти України» вказано, що суд зауважив, що починаючи з дати постановлення вироку, навіть якщо лише судом першої інстанції, підсудний перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з пунктом 4 статті 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Аналізуючи наведені правові позиції ЄСПЛ, апеляційний суд вважає , що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме набрання цим вироком законної сили не суперечитиме п. 74 рішення у справі «Харченко проти України». Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. З огляду на наведене вище ,строки можуть визначатися вказівкою на подію. В даному випадку запобіжний захід продовжено до завершення апеляційного розгляду, що узгоджується зі ст. 1 КК України ст. 2 КПК України.

За таких обставин клопотання захисника ОСОБА_8 - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 405 КПК України, суд апеляційної інстанції ,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про негайне звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 з-під варти.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4