Справа № 555/1714/21
Номер провадження 1-кп/555/200/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000175 від 21.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Молодаво Дубенського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 у період з 19.05.2021 по 20.08.2021 систематично умисно вчиняв домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , відповідно до постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 28.05.2021 у справі № 555/979/21 визнаний винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП (за вчинення 19.05.2021 домашнього насильства щодо співмешканки ОСОБА_5 ).
Також, ОСОБА_4 , відповідно до постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 11.08.2021 у справі № 555/1576/21 визнаний винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП (за вчинення 09.08.2021 домашнього насильства щодо співмешканки ОСОБА_5 ).
Крім того, 20 серпня 2021 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , в присутності двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел та мету на систематичне вчинення домашньогонасильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , яка є інвалідом ІІ групи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки проявив відносно потерпілої акт психологічного насильства, а саме безпричинно словесно ображав її, висловлювався в адресу потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що викликало у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя.
ІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав та дав показання про те, що після того, як його співмешканка захворіла у них погіршились стосунки, стали виникати непорозуміння та суперечки. Обвинувачений підтвердив, що раніше він двічі притягувався до адміністративної відповідальності по факту вчинення насилля в сім`ї щодо потерпілої, а також, що 20.08.2021 року між ним та ОСОБА_5 виникла чергова суперечка, під час якої він ображав її нецензурними словами. У вчиненому щиро розкаявся, вказав, що коли вживає спиртне не завжди може контролювати свої емоції та поведінку, розуміє, що його поведінка є неприйнятною, він вибачався за неї перед потерпілою.
Потерпіла ОСОБА_5 дала показання про те, що близько 6 років вона перебуває у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_4 . Протягом останніх років обвинувачений став вживати спиртне, і коли повертається додому в стані алкогольного сп`яніння, починає ображати її та дітей, поводитись агресивно. Вона є інвалідом ІІ групи у зв`язку із онкологічним захворюванням і така поведінка обвинуваченого призводить до психологічних страждань та погіршення якості її життя. ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, проте належних висновків для себе не робить.
Згідно протоколу огляду місця події від 21.08.2021 року було оглянуто житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 17.03.2021 року ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи, захворювання пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС.
Згідно постанов Березнівського районного суду Рівненської області від 28.05.2021 року, 11.08.2021 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та за ч.2 ст.173-2 КУпАП по факту вчинення насильства в сім`ї щодо співмешканки ОСОБА_5 .
Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
ІІІ. Призначення покарання.
3.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.
Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, вважає за можливе звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_4 просить не призначати йому покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, так як він щиро розкаюється у скоєному і змінить свою поведінку.
3.2. Мотиви призначення покарання судом.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та у присутності дитини.
Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем проживання особа характеризується задовільно.
Із медичних довідок Березнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість злочину та його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, приймаючи до уваги дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно, суд приходить до висновку про необхідність призначення особі покарання у виді обмеження волі ближче до нижньої межі санкції ст.126-1 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

А дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, позицію потерпілої, яка просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, особу винного, який щиросердечно розкаявся у скоєному, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризуються задовільно, має на утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України.

Згідно ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Клопотання про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не заявлено.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків :

--повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

--періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ст.76, ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1