Справа № 536/561/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000269 від 06 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Компаніївка Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді директора ТОВ «Аптека Надія», одруженого, раніше не судимого, маючого статус інваліда ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України .

Згідно обвинувального акта, 21 березня 2020 року приблизно о 12.00 годині у світлий час доби, в похмуру погоду з опадами у виді мряки, по вологому асфальтобетонному покриттю автодороги М-22 сполученням Полтава-Олександрія, поблизу с.Підгірне Кременчуцького району Полтавської області, в напрямку м.Кременчука, керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_4 . У цей час по вказаній автодорозі, у межах своєї смуги руху у зустрічному напрямку, керуючи автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2 рухався водій ОСОБА_6

Рухаючись у вказаному напрямку по автодорозі М-22 ОСОБА_4 не врахував дорожніх умов на вказаній ділянці дороги, внаслідок чого змінив напрям свого руху та виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив пункт 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких:

-Пункт 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-Пункт 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної щвидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок вищезазначених своїх дій ОСОБА_4 допустив наїзд на автомобіль ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який знаходився у нерухомому стані в межах своєї смуги руху.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 538 від 07 вересня 2020 року у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої сідничної кістки з переходом на ліву вертлюжну западину, який утворився незадовго до госпіталізації потерпілого на стаціонарне лікування від ударної дії тупого предмета, що могло мати місце при травмуванні особи, яка знаходилася в легковому автомобілі під час його зіткнення з іншим автомобілем, та за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи № 42 від 21 січня 2021 року, оскільки в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 не впорався з керуванням автомобіля, отже в його діях вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 ПДР. Оцінка дій водія ОСОБА_4 в частині чи мав водій технічну можливість попередити дану подію, якщо так, то шляхом виконання яких пунктів ПДР, в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не потребує застосування спеціальних технічних знань і може бути вирішене слідчим або судом самостійно у відповідності до вимог п. 12.1 ПДР.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 42 від 21 січня 2021 року, в умовах заданої події, водій автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

ОСОБА_4 судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право на розляд справи судом, а також наслідки закриття провадження у справі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим підтримав. Вказав, що повністю відшкодував шкоду потерпілому, розуміє свої права, розуміє наслідки закриття провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання, вказав, що обвинувачений раніше кримінальних правопорушень не вчиняв, примирився з потерпілим та відшкодував завдану шкоду.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, вказали, що потерпілий примирився з обвинуваченим, останній повністю відшкодував йому шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням. Примирення відбулося добровільно, без будь-якого впливу. Наслідки закриття провадження у справі йому зрозумілі. Окрім того, просили закрити провадження у частині цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вимогами п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке відноситься до необережних нетяжких злочинів; стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у обвинуваченого під час вчинення правопорушення не було; раніше кримінальних правопорушень не вчиняв; потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 примирилися, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну шкоду, що підтверджується заявою потерпілого. Учасникам процесу зрозумілі наслідки закриття провадження у справі.

Таким чином, судом встановлено усі умови та підстави, визначені ст.46 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Щодо цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі у разі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З урахуванням викладеного, а також того, що цивільний позивач ОСОБА_6 відмовився від свого позову до ОСОБА_4 , суд вважає за доцільне закрити провадження за цивільним позовом у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.284 КПК України на підставі статті 46 КК України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження № 0000269 від 06 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрити.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням закрити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

СуддяОСОБА_1