Справа №577/3834/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/433/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.11.2020 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останнього разу

- 30.11.2017 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільненого 29.12.2018 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в яких:

- обвинувачений стверджував про суворість призначеного покарання, зобов`язувався безпосередньо в суді апеляційної інстанції повідомити доводи на їх обґрунтування;

- захисник просила вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.11.2020 року, в частині призначення покарання, змінити в сторону пом`якшення та за ч. 2 ст. 185 КК України призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі та за ч.2 ст. 357 КК України призначене судом першої інстанції покарання просила залишити в силі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК Укрїни, за сукупнітю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, просила остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 357 КК України у виді у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 визначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , у виді тримання під вартою, продовжено до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 14.08.2020 року.

За правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_8 зараховано у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 14.08.2020 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільні позови ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 кожної до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди задоволено.

Визначено стягнути з ОСОБА_8 завдану майнову шкоду на користь:

- ОСОБА_9 1150,00 грн;

- ОСОБА_10 1187,64 грн;

- ОСОБА_11 843,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 19/119/11/1-2059е від 26.08.2020 року в розмірі 980,70 грн та за проведення експертизи № 19/119/11/1-2090е від 26.08.2020 року в розмірі 490,35 грн.

Скасовано арешт на велосипед марки «Україна», а долю речових доказів вирішено у відподності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений наголошував, що свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочинів, погодився на спрощений порядок дослідження доказів, згідно ст. 349 КПК України, цивільні позови визнав, частково відшкодував шкоду потерпілим та просив у них вибачення, однак суд призначив йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, а не те, що було йому обіцяно начальником поліції м. Конотоп у виді 3 років позбавлення волі. З огляду на викладене, призначене покарання вважав суворим та просив його пом`якшити.

Захисник також наголошувала, що ОСОБА_8 вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочинів, із заявленими до нього цивільними позовами погодився, надав суду пояснення, які підтвердили обсяг обвинувачення та був згодний на спрощений порядок дослідження доказів у зв`язку з чим розгляд справи відбувався в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Однак, не зважаючи на вказане, суд призначив ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, що на перконання сторони захисту, є явно суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого. Стверджувала, що дійсно ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак всі призначені йому покарання він відбув. Крім цього, просила врахувати, що ОСОБА_8 одружений та має на утриманні неповнолітню дитину якій сплачує аліменти.

Інші учасники кримінального провадження прокурор та потерпілі апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 26.06.2020 року близько 09.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи на території дачного кооперативу «Авіатор», який розташований по вул. Рябошапка в м. Конотоп, та проходячи повз дачне господарство ОСОБА_9 , помітив на подвір`ї, велосипед, на рулі якого висіла жіноча сумка. Реалізуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через незамкнуту хвіртку проник на огороджену парканом територію зазначеного господарства, звідки повторно таємно викрав велосипед марки «Мінськ», вартістю 1233 грн. та сумку, вартість якої не становить значної матеріальної цінності для потерпілої, в якій знаходились мобільний телефон марки «НОМІ 1281», вартістю 383 грн., разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн., та грошові кошти в сумі 2300 грн. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 4016 грн.

27.06.2020 року близько 12 год. ОСОБА_8 , проходячи повз дачне господарство ОСОБА_12 , розташоване в дачному кооперативі «Авіатор» за адресою: м. Конотоп, вул. Рябошапка, помітив на подвір`ї на лавці рюкзак, яким вирішив заволодіти. Реалізуючи корисливий умисел, з метою власного збагачення, ОСОБА_8 , користуючись тим, що його дії є непомітними для власниці та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу безперешкодно зайшов на неогороджену парканом територію зазначеного господарства, звідки повторно таємно викрав рюкзак, вартість якого не становить значної матеріальної цінності для потерпілої, в якому знаходився мобільний телефон марки «NOKIA 2630» вартістю 250 грн. разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн., та грошові кошти в сумі 30 грн. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 380 грн.

30.07.2020 року в обідній час ОСОБА_8 , проходячи повз дачне господарство ОСОБА_10 , розташоване в дачному кооперативі «Нива» за адресою: м. Конотоп, вул. Рябошапка, помітив на подвір`ї велосипед, в корзині якого знаходилась жіноча сумка, та вирішив заволодіти ними. Реалізуючи корисливий умисел, з метою власного збагачення ОСОБА_8 , користуючись тим, що його дії є непомітними для власниці та сторонніх осіб, переліз через замкнуту хвіртку, проник на територію господарства, звідки повторно таємно викрав сумку, визначити вартість якої не виявилось за можливе та яка не становить значної матеріальної цінності для потерпілої, в якій знаходились жіночий шкіряний гаманець, вартістю 725 грн. з трьома банківськими картками «ОщадБанк» № НОМЕР_1 , виданими на ім`я ОСОБА_13 , «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , виданими на ім`я ОСОБА_10 , пенсійним посвідчення № НОМЕР_4 , виданим у 2016 році на ім`я ОСОБА_10 , а також мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS SM-J320H/DS», вартістю 1800 грн., разом з флеш-картою об`ємом 16 Gb, вартістю 50 грн., та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн., та грошові кошти в сумі 285 грн. і 1 долар США, вартістю 27,64 грн. по курсу НБУ станом на 30.07.2020. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2987,64 грн.

Крім того, оглянувши вміст викраденої сумки, ОСОБА_8 виявив в гаманці пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 , видане у 2016 році на ім`я ОСОБА_10 , та вирішив залишити його собі. Таким чином, ОСОБА_8 незаконно заволодів важливим особистим документом, що засвідчує важливі факти і події в житті ОСОБА_10 , а саме: підтверджує призначення пенсії і засвідчує особу його власника при одержанні належних до виплати пенсійних коштів, зверненні до органів Пенсійного фонду України та інших державних органів з питань пенсійного забезпечення, а також при його пред`явленні підтверджує право користування пільгами на проїзд в громадському транспорті, в окремих випадках - для одержання знижки при розрахунку в торговельній мережі чи аптеках, ін., втрата якого істотно ускладнює реалізацію ОСОБА_10 прав, свобод і законних інтересів.

30.07.2020 року близько 19.30 год. ОСОБА_8 , проходячи повз дачне господарство ОСОБА_14 , розташоване в дачному кооперативі «Авіатор» за адресою: м. Конотоп, вул. Рябошапка, помітив на подвір`ї велосипед, яким вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою власного збагачення ОСОБА_8 , користуючись тим, що його дії є непомітними для власниці та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу через незамкнуту хвіртку проник на огороджену парканом територію зазначеного господарства, звідки повторно таємно викрав велосипед марки «Україна», вартість якого становить 1000 грн. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_14 майнову шкоду на вказану суму.

04.08.2020 року близько 12 год. ОСОБА_8 , проходячи повз дачне господарство № 59, розташоване в дачному кооперативі «Авіатор» за адресою: м. Конотоп, вул. Рябошапка, що належить ОСОБА_15 , помітив на подвір`ї на лавочці чоловічі шорти, якими вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою власного збагачення, ОСОБА_8 , користуючись тим, що його дії є непомітними для власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу через неогороджену частину двору з боку городу безперешкодно зайшов на територію зазначеного господарства, звідки повторно таємно викрав шорти, вартість яких не становить значної матеріальної цінності для потерпілого, в кишені яких знаходився мобільний телефон марки «NOKIA 215 RM-1110», вартістю 400 грн. разом з сім-карткою оператора мобільного «Київстар», вартістю 100 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 500 грн.

08.08.2020 року близько 12.30 год. ОСОБА_8 , проходячи повз дачне господарство ОСОБА_16 , розташоване в дачному кооперативі «Авіаторі» за адресою: м. Конотоп, вул. Рябошапка, яке не огороджене парканом, велосипед на рулі якого висіла сумка.

Бажаючи викрасти чужі речі, ОСОБА_8 безперешкодно шляхом вільного доступу зайшов на територію зазначеного господарства, звідки таємно викрав вказану сумку вартість якої не становить значної матеріальної цінності для потерпілого. У подальшому, оглянувши вміст сумки, ОСОБА_8 виявив посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_7 , видане 22.04.2019 військовим комісаром Сумського ОВК на ім`я ОСОБА_16 , та вирішив залишити його собі з метою подальшого незаконного використання у власних цілях. Таким чином, ОСОБА_8 незаконно заволодів важливим особистим документом, що засвідчує важливі факти і події в житті ОСОБА_16 , втрата якого істотно ускладнює реалізацію його прав, свобод і законних інтересів, зокрема право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

12.08.2020 року близько 10 год. ОСОБА_8 , проходячи повз дачне господарство № 52, яке розташоване в дачному кооперативі «Нива» за адресою: м. Конотоп, вул. Рябошапка, що належить ОСОБА_17 , помітив на подвір`ї відчинений контейнер, призначений для зберігання речей господарсько-побутового призначення, з якого вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою власного збагачення, ОСОБА_8 , користуючись тим, що його дії є непомітними для власниці, яка в цей час була зайнята господарськими справами, та сторонніх осіб, через незамкнуту хвіртку проник на огороджену парканом територію зазначеного господарства та, наблизившись до відімкнутого контейнеру, проник до середини сховища, звідки повторно таємно викрав жіночу сумку, вартістю 250 грн., в якій знаходились мобільний телефон марки «HONOR 7Х», вартістю 2633 грн., в чохлі типу книжка, вартістю 120 грн., разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 3103 грн.

Крім того, 13.08.2020 року близько 13.30 год. ОСОБА_8 , проходячи повз дачне господарство №71, розташоване в дачному кооперативі «Нива» за адресою: м. Конотоп, вул. Рябошапка, що належить ОСОБА_11 побачив на подвір`ї на лавці сумку та ящик з цибулею, якими вирішив заволодіти. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою власного збагачення ОСОБА_8 , користуючись тим, що його дії є непомітними для власниці та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу через незамкнуту хвіртку проник на огороджену парканом територію вказаного господарства, звідки повторно таємно викрав сумку, вартість якої не становить значної матеріальної цінності для потерпілої, в якій знаходились мобільний телефон марки «Нокіа 101», вартістю 250 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/119/11/1-2059е від 26.08.2020, разом сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн., мобільний телефон марки «Samsung GT-E1200», вартістю 248 грн., разом з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100 грн., гаманець, вартість якого не становить значної матеріальної цінності для потерпілої, з грошовими коштами у сумі 300 грн., а також пластикову коробку з цибулею сорту «Sturon Озима», вагою 15 кг, вартістю 95 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1093 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, просили вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити обвинуваченому покарання, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення вимог апеляційних скарг обвинуваченого і захисника заперечила, просила вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з поданих скарг апелянтів висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин спарви, доведеності вини та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 ніким не оспрюється, а тому колегія суддів до їх аналізу не вдається, що узгоджується зі ст. 404 КПК України.

Водночас єдиною вимогою апелянтів була зміна вироку суду першої нстанції в частині призного обвинуваченому покарання, його апелянти вважали надто суворим і просили пом`якшити.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в скупності з доводами апеляційних скарг колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з яких, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України є тяжким злочином; передбачене ч.2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином; ч.3 ст. 357 України є проступком. Також, суд врахував і характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_8 дані, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриття злочинів, добровільне часткове відшкодування завданого збитку. До обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , суд відніс рецидив злочинів.

Крім цього, суд врахував думки потерпілих, щодо міри і виду призначення обвинуваченому покарання, які поклалися на розсуд суду. Звернув увагу суд і на досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_8 , складану Конотопським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації в Сумській області» за якою існує високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Враховуючи всі вкахані обставини суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_8 буде покарання за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а за ч.3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі. Призначаючи остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд правильно застосував визначений ч.1 ст. 70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначив ОСОБА_8 остаточне покарання уивді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Саме таке покарання суд обгрунтовано визнав таким, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Щодо доводів апеляційних скарг обвинуваченого і захисника, в яких апелянти як підстави для пом`якшення обвинуваченому покарання вказували визнання вини, щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочинів, частковое відшкодування потерпілим завданої шкоди, то як зазначено вище, всі вони вже були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

Твердження сторони захисту про те, що факт наявності в обвинуваченого судомостей хоч і є однак покарання за вчинене він повідбував, то колегія суддів відноситься до них критично, оскільки вказане виступає характерихуючою особу обставиною, більше того, саме рецидив злочинів, визнано судом першої інстанції обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною.

Факт наявності в обвинуваченого неповнолітньої дитини, про який захисник також вказувала як на підставу призначення її підзахисному бульш м`якого покарання, колегія суддів визнати обґрунтованим не може, оскільки документів на утримання дитини матеріали справи не містять, а зважаючи на систематичність притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності та відсутність у нього офіційного місця роботи колегія суддів ставить під сумнів участь ОСОБА_8 в утриманні дитини.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг обвинуваченого і захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни, як того просили апелянти, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.11.2020 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4