Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Гайвороні, Голованівського району, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області об`єднане кримінальне провадження №0000264 від 19.06.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 1, 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінальне провадження № 0000214 від 18.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження №0000264 від 19.06.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 1, 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст.146 КК України та кримінальне провадження № 0000214 від 18.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про заміну його захисника ОСОБА_10 котрий був призначений Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, та яке умотивував наявністю різних поглядів на вибудовування тактики захисту в цьому кримінальному провадженні, не можливості ефективно захищати одразу двох обвинувачених, а також те, що на досудовому слідстві у нього та обвинуваченого ОСОБА_5 була різна позиція захисту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 і захисник обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 не заперечили, щодо задоволення клопотання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий просив відмовити у задоволенні клопотання.

Суд заслухавши думку сторін з даного питання зауважує наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК обвинувачений має право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі, у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, коли обвинувачений бажає мати захисника, але за відсутності коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження адвокат ОСОБА_10 діє на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Кіровоградської області.

Дане доручення діє до часу закриття кримінального провадження, закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень; використання всіх національних засобів правового захисту.

Разом з тим, згідно ст. 54 КПК підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Однак при розгляді даного питання слід ураховувати факт того, що у відповідності до положень статей 13, 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» обвинувачений має право на безоплатну вторинну правову допомогу.

Суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги є відповідні центри, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 15, ст. 16 вищезазначеного Закону.

При цьому, розглядаючи заяви чи клопотання обвинувачених осіб щодо заміни захисників, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, повинно бути враховане наступне: безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (ч. 1 ст. 13 Закону).

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 17 Закону заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення відповідно до норм ст. 24 наведеного Закону, а саме адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено на адвоката або працівника такого центру за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі: 1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору; 3) відмови адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від виконання доручення/наказу Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з підстав, передбачених законом; 4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення; 5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги; 6) неналежного надання безоплатної вторинної правової допомоги працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 7) припинення трудового договору з працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю; 9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу; 10) наявності інших підстав, передбачених законом.

В даній справі обставин визначених ст. 24 указаного Закону не установлено, а відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оцінка якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правової допомоги здійснюється за зверненням органів місцевого самоврядування, а безоплатної вторинної правової допомоги - за зверненням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, комісіями, утвореними для цієї мети радами адвокатів регіонів.

Також, слід зауважити, що згідно зі статтею 6 § 3 (c) «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 01 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Тобто, згідно з підпунктом «с» пункту 3 статті 6 Конвенції втручання компетентних національних органів вимагається лише у тому випадку, коли нездатність захисника ефективно представляти інтереси підзахисного є очевидною або у достатній мірі доведена до їхнього відома якимось іншим способом (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії» (Kamasinski v. Austria), Series A, № 168, та рішення від 21 квітня 1998 року у справі «Дауд проти Португалії» (Daud v. Portugal), п. 38, Reports 1998-II).

В цій справі, Суд критично розцінює твердження обвинуваченого про те, що його захисник не може ефективно здійснювати захист його інтересів від кримінального обвинувачення, через, що він власне потребує призначення йому іншого захисника за рахунок держави.

Суд також ураховує, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, на національні судові органи покладається контроль за тим, щоб захист не був формальним.

Так, безоплатна правова допомога, право на яку гарантує стаття 6 § 3 (c), має бути «конкретною і дієвою». Тобто, саме призначення безоплатного захисника ще не означає ефективність такої допомоги, оскільки адвокат ex officio може померти, тяжко захворіти, зіткнутись із тривалими перешкодами або ухилятись від виконання своїх обов`язків (Artico проти Італії, § 33).

Але судом у цій справі наразі не встановлено ознак неналежного здійснення захисту обвинуваченого призначеним захисником адвокатом ОСОБА_10 .

Разом із тим, суд вважає, що на сьогодні обвинуваченим належними доказами не підтверджено факт наявності у нього іншого адвоката запрошеного самостійно та залученого за власний рахунок, а тому об`єктивний спостерігач позбавлений змоги констатувати факт того, що, в силу установлених обставин та наведених заявником мотивів, нездатність захисника ефективно представляти інтереси підзахисного є очевидною або у достатній мірі доведена до їхнього відома якимось іншим способом.

Крім того, суд наголошує, що інтереси правосуддя у цій справі вимагають участі захисника.

Окремо суд зазначає, що відмова обвинуваченого від наданого йому за рахунок держави захисника свідчить про затягування обвинуваченим розгляду справи, оскільки в обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ще з етапу досудового розслідування брав участь один захисник, що свідчить про відсутність у них конфлікту інтересів на етапі досудового розслідування.

Разом із тим, законодавство не передбачає право обвинуваченого на вільний вибір захисника, який надається йому за рахунок держави.

Як було зазначено судом у цій ухвалі, обвинуваченому вже було забезпечено його законодавчо закріплене право мати захисника за рахунок держави.

З огляду на таке та враховуючи, що в цій справі судом не встановлено ознак неналежного здійснення захисником захисту обвинуваченого, а також те, що обставини, які б виключали можливість участі захисника в розгляді справи судом не встановлено, оскільки на стадії підготовчого провадження, суд не може досліджувати будь-які докази та надавати їм оцінку, звернення заявника з даного питання слід відхилити в цілому по суті, як необґрунтоване, так як право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником, однак це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти, так як в цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених Міністерства юстиції України.

При цьому, суд ураховує факт того, що обвинувачений має можливість на будь-якій стадії цього процесу самостійно залучити собі захисника за власний рахунок, та власне з цього часу такий адвокат буде здійснювати захист його прав та інтересів, однак, в цей час, при відсутності в заявника адвоката залученого ним особисто, та при констатації вище вказаних фактів та описаних обставин, відсутні дійсні обставини у справі для припинення участі у справі адвокатом ОСОБА_10 .

Поряд з цим суд враховує те, що на досудовому слідстві у обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був один захисник, і в них різних позицій захисту не було.

Суд наголошує, що на стадії підготовчого провадження не розглядались та не вирішувались питання щодо доведеності вини обвинувачених та достатності зібраних для цього доказів, а також не вирішувалось та не з`ясовувалось наперед питання про кваліфікацію дій обвинувачених.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про заміну захисника адвоката ОСОБА_10 по об`єднаному кримінальному провадженню №0000264 від 19.06.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 1, 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України та кримінальному провадженню № 0000214 від 18.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3