ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/1587/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 липня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001606 від 13.07.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 липня 2021 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб до 26.09.2021.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , подавала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник посилається на те, що ризики, зазначені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу, не підтверджуються жодними об`єктивними обставинами. Вважає, що суд першої інстанції в недостатній мірі врахував, що ОСОБА_6 має місце реєстрації та проживання у м. Харкові, має місці соціальні зв`язки цивільну дружину. Також зазначає, що ОСОБА_6 визнав свою вину у повному обсязі. Підозрюваний зобов`язується приходити в органи слідства та суд, та не перешкоджати розгляду кримінального провадження.
В судове засідання апеляційного суду прокурор та захисник, які, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явилися. Захисник ОСОБА_7 надала до суду заяву, в якій просить розглядати апеляційну скаргу без її участі у зв`язку з тим, що її підзахисний відмовився від її правової допомоги. Прокурор причин неявки суду не повідомив.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора та захисника ОСОБА_7 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001606 від 13.07.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
27.07.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
28.07.2021 слідчий звернувся до слідчого судді Московського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яка підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зазначив, що існує достатньо підстав вважати про наявність існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: - можливість підозрюваним ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Крім того, вказаний ризик підтверджується і тим, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи невідворотність уникнення покарання, майже одразу, після вчинення тяжкого злочину намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне покинув місце вчиненого злочину. Крім того, ОСОБА_6 раніше засуджений за злочин проти власності, жодного разу не з`явився у центр пробації Московського району, як особа, яка перебуває на обліку, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду, який повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідуваннями доказами.
- також існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час не знайдено всіх речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, а саме, одягу підозрюваного та інших речових доказів, які мають суттєве значення для розслідування вказаного тяжкого злочину.
- крім того, існує ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на потерпілу, з якою раніше знайомий та свідків, так як їх місце мешкання підозрюваному відоме.
Також ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце мешкання важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді, як застави так і домашнього арешту.
-також існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не має офіційного доходу, засуджений неодноразово за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена в законному порядку, в період іспитового строку вчинив тяжкий злочин, що свідчить про те що, останній може продовжити злочинні діяння з метою особистого збагачення.
Слідчий зазначає, що зважаючи на обставини та складність кримінального провадження, враховуючи те, що для проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідний тривалий час у зв`язку з проведенням ряду слідчих експериментів з усіма процесуальними особами, їх одночасних допитів, проведення ряду судових експертиз, негласних слідчих (розшукових) дій, оглядів інших відеозаписів за шляхом відходу з місця вчиненого кримінального правопорушення та інших слідчих (розшукових) дій, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 слідчий суддя суду першої інстанції врахував відомості про особу підозрюваного, який має середньо-спеціальну освіту, зі слів офіційно працевлаштований, також зі слів проживає разом з цивільною дружиною, осіб на утриманні не має, данні щодо наявності офіційного доходу - відсутні, зареєстрований та проживає у м. Харків.
Також слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, однак дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Одночасно слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що під час судового засідання знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, судимість за які не знята та не погашена в законному порядку, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, данні щодо сталих соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування та наявності законного джерела доходу відсутні, що свідчить про наявність досить високого ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з метою протиправного збагачення.
Разом з цим, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вважав за можливе застосувати до підозрюваного заставу в розмірі, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, яка здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначив заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 45 400 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Слідчий суддя суду першої інстанції, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому дій, передбачених ч.2 ст.289 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: заяві ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 13.07.2021; електронному рапорті зі «служби 102» щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; протоколі огляду місця події проведеного в період часу з 11:10 год. по 11:17 год. 13.07.2021 за адресою: м. Харків, вул. Лесі Сердюка, 14; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 15.07.2021, в ході якого останній повідомив про обставини які їй відомі з приводу вищевказаного злочину; протоколі допиту потерпілої ОСОБА_10 від 14.07.2021 в ході якого остання повідомила про обставини які їй відомі з приводу вищевказаного злочину; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 14.07.2021 відповідно до якого остання вказала на фото №1 на якому зображений ОСОБА_6 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 15.07.2021 в ході якого останній повідомив про обставини які йому відомі з приводу вищевказаного злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.07.2021 в ході якого останній повідомив про обставини які йому відомі з приводу вищевказаного злочину; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 17.07.2021 відповідно до якого останній вказав на фото №1 на якому зображений ОСОБА_6 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 23.07.2021 в ході якого останній повідомив про обставини які йому відомі з приводу вищевказаного злочину; висновку автотоварознавчої експертизи № 109В від 26.07.2021 відповідно до якого сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_1 складає 10 755,94 грн.; протоколі огляду відеозапису від 20.07.2021.
Враховуючи обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази, формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_6 , до вчинення певних дій, згідно підозри.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1ст.177 КПК України, а саме, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про його наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо не доведення стороною обвинувачення наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Згідно відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_6 вбачається, що він раніше неодноразово засуджений за злочини проти власності, останній раз 20.07.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробив та знову в період іспитового строку вчинив умисний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту. Крім того, майже одразу, після вчинення тяжкого злочину, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне покинув місце вчиненого злочину.
Крім того, ОСОБА_6 має середньо-спеціальну освіту, зі слів офіційно працевлаштований, також зі слів проживає разом з цивільною дружиною, осіб на утриманні не має, данні щодо наявності офіційного доходу - відсутні, зареєстрований та проживає у м. Харків.
Усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, а також враховуючи, що він раніше неодноразово судимий, судимість за які не знята та не погашена в законному порядку, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, відомості щодо сталих соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування та наявності законного джерела доходу відсутні, є ймовірність того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, з метою протиправного збагачення.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_6 , а саме вчинення умисного корисливого злочину проти власності, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, оскільки доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Доводи в апеляційній скарзі щодо того, що ОСОБА_6 має місце реєстрації та проживання у м. Харкові, має місці соціальні зв`язки цивільну дружину, визнав свою вину у повному обсязі - не спростовують та не мінімізують наявного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти якому в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та його сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29 липня 2021 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді