Справа № 991/1124/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/801/20 за апеляційною скаргою начальника Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :
Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2020 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , й повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 368, ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 - ч. 3 ст. 369 КК України кримінальних правопорушень.
В ухвалі вказується на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в такому відсутнє формулювання обвинувачення, в якому були б відображені всі обставини, передбачені ст. 91 КПК України, та правова кваліфікація дій ОСОБА_5 , а саме міститься лише виклад фактичних обставин, які встановлені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , правова кваліфікація неточна (т. 1, а. с. 17 вказано ст. 368 КК України, а.с. 24 - ч. 5 ст. 27 КК України), не відповідає пред`явленому обвинуваченню та встановленим досудовим розслідуванням обставинам, обвинувальний акт не містить інформації про дії вжиті органом досудового слідства щодо інших фігурантів, які діяли з ОСОБА_5 за попередньою змовою, щодо яких про співучасть з ОСОБА_5 є вказівка неодноразова в обвинувальному акті, і така співучасть - є ознакою ст. 27 КК України за ст. 368 та ст. 369 КК України (т. 1, а. с. 44 Реєстру п. п. 89, 90, 91, 92, 94, 95, 97, 98,100, 101; отже, як видно з обвинувального акту, правова та юридична кваліфікація діяння ОСОБА_5 не визначена та не вказана відповідно до диспозиції цих статей КК України; у реєстрі до обвинувального акта не відображено належним чином та в повному обсязі слідчі дії (відсутні повідомлення про внесення до ЄРДР відомостей про зміну кваліфікації). Водночас, суд звертає увагу на те, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів на предмет відповідності вимогам ст. 291 КПК України, а не результатом дослідження доказів. Тому, суд дійшов висновку, що зазначені вище порушення позбавляють суд можливості призначити обвинувальний акт до судового розгляд і розглянути його. При цьому, в ухвалі також зазначено, що призначення обвинувального акту, складеного із зазначеними недоліками, до судового розгляду та його розгляд в судовому засіданні, може поставити під сумнів будь-яке прийняте рішення за результатами розгляду обвинувального акту, а залишення у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту з цими недоліками є неприпустимим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог, та може призвести до необ`єктивного та неповного встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні та позбавить суд можливості ухвалити справедливе судове рішення. Тому, суд задовольнив клопотання адвоката та повернув обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.
Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню. Стверджує, що, порушуючи вимоги ст. 314 КПК України та нехтуючи вимогами ст. 315 цього Кодексу, до вирішення питання про призначення обвинувального акту до розгляду, колегія суддів вирішила клопотання учасників судового провадження щодо скасування арешту майна, а також щодо оскарження постанови прокурора про визначення підслідності, та 06 і 29 травня 2020 року винесла відповідні ухвали, чим порушила процес першочерговості дій у підготовчому судовому засіданні. Разом із тим, зазначає, що колегія суддів під час підготовчого судового засідання надала оцінку доказам, не дослідивши їх, а також піддала аналізу зміст обвинувачення ОСОБА_5 , що є неприпустимим, з огляду на вимоги ст. ст. 314 та 315 КПК України, а викладені в ухвалі обставини можуть бути предметом розгляду лише в ході судового розгляду. Крім того, посилається на те, що твердження суду про те, що доданий до обвинувального акту реєстр не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, є невірним, оскільки в такому містяться всі необхідні відомості, передбачені положеннями ст. ст. 109, 110 КПК України. Також вказує і на те, що твердження суду про те, що обвинувальний акт складений поза межами процесуального строку досудового розслідування та не може бути предметом судового розгляду не відповідає дійсності. Просить ухвалу скасувати, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направити до Свалявського районного суду для розгляду по суті.
У запереченні на апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_6 , зазначає, що ухвала суду про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга безпідставною. Вказує на те, що суд дійшов правильного висновку про неконкретність обвинувачення та недоліки в реєстрі щодо матеріалів досудового розслідування. Також стверджує, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 складено за межами процесуального строку досудового розслідування та не може бути предметом судового розгляду, оскільки строк досудового розслідування щодо ОСОБА_5 закінчився 02.05.2019, про що цього ж дня оголошено підозрюваному, вимоги ст. 290 КПК України підозрюваним виконані повністю і він ознайомився з матеріалами кримінального провадження у серпні 2019 року, а обвинувальний акт складено прокурором 22.10.2019, тобто майже через 2 місяці після фактичного спливу строку досудового розслідування. Також указує на те, що з усної інформації, 01.06.2020 державний обвинувач ОСОБА_7 вибув у відпустку, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана не уповноваженою особою. Просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити в силі.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : обвинуваченого ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , такий складений та затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілої, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність матеріальної шкоди, обставин, які пом`якшують покарання, та підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; витрати на залучення експерта; обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину особою повторно та групою осіб за попередньою змовою (т. 1, а. к. п. 4 29).
Із матеріалів судового провадження також вбачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного ОСОБА_5 та адвокатки ОСОБА_8 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (т. 1, а. к. п. 30 91).
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 відповідає вимогам, які визначено для такого процесуального документу, оскільки він містить всі передбачені ст. 291 КПК України відомості, - колегія суддів визнає такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не призводять до висновку про неможливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Визнаючи вищезгадані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, апеляційний суд бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що, порушуючи вимоги ст. 314 КПК України та нехтуючи вимогами ст. 315 цього Кодексу, до вирішення питання про призначення обвинувального акту до розгляду, колегія суддів вирішила клопотання учасників процесу щодо скасування арешту майна, а також щодо оскарження постанови прокурора про визначення підслідності, та 06 і 29 травня 2020 року винесла відповідні ухвали, чим порушила процес першочерговості дій у підготовчому судовому розгляді.
Із вищезазначених підстав, апеляційний суд безпідставними й такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України визнає і висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, в якому були б відображені всі обставини, передбачені ст. 91 КПК України, та правова кваліфікація дій ОСОБА_5 , а саме міститься лише виклад фактичних обставин, які встановлені під час досудового розслідування провадження щодо ОСОБА_5 , правова кваліфікація неточна (т. 1, а. с. 17 вказано ст. 368 КК України, а. с. 24 - ч. 5 ст. 27 КК України) та не відповідає пред`явленому обвинуваченню та встановленим досудовим розслідуванням обставинам, обвинувальний акт не містить інформації про дії органів досудового слідства щодо інших фігурантів, які діяли з ОСОБА_5 за попередньою змовою, щодо яких про співучасть з ОСОБА_5 є вказівка неодноразова в обвинувальному акті, і така співучасть - є ознакою ст. 27 КК України за ст. 368 та ст. 369 КК України (т. 1, а. с. 44 Реєстру п. п. 89, 90, 91, 92, 94, 95, 97, 98, 100, 101).
Тому, апеляційний суд не погоджуються і з висновками суду першої інстанції про те, що правова та юридична кваліфікація діяння ОСОБА_5 не визначена та не вказана відповідно до диспозиції вказаних статей КК України.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги й те, що як зазначив Верховний Суд України у постанові № 5-253кс (15)17 від 12.10.2017 відсутність в обвинувальному акті вказівки на те, що особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, не є істотним порушенням вимог закону, яке перешкодило ухвалити обґрунтовані рішення, й не є підставою для їх скасування. Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого правопорушення в суді.
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що колегія суддів під час підготовчого судового засідання надала оцінку доказам, не дослідивши їх, а також піддала аналізу зміст обвинувачення ОСОБА_5 , що є неприпустимим із огляду на вимоги ст. ст. 314 та 315 КПК України, а викладені в ухвалі обставини можуть бути предметом розгляду лише в ході судового розгляду.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.
Тому, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_5 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду без усунення виявлених недоліків, - апеляційний суд вважає необґрунтованими та спростованими доводами апеляційної скарги та прокурором під час її розгляду апеляційним судом, що свідчить і про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно, з порушенням вимог КПК України, повернув обвинувальний акт прокурору, що призводить до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження.
Разом із тим, апеляційний суд вважає такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_5 вимогам КПК України й висновки суду про те, що в реєстрі до обвинувального акта не відображено належним чином та в повному обсязі слідчі дії (відсутні повідомлення про внесення до ЄРДР відомостей про зміну кваліфікації. При цьому, апеляційний суд вважає слушними та такими, що знайшли своє підтвердження, доводи апеляційної скарги про те, що доданий до обвинувального акту реєстр не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, є невірним, оскільки в такому містяться всі необхідні відомості, передбачені положеннями ст. ст. 109, 110 КПК України.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала в частині повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_5 прокурору як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав начальник Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2020 року, якою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , та повернуто прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 368, ч. ч. 2, 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 - ч. 3 ст. 369 КК України кримінальних правопорушень, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в Свалявському районного суді Закарпатської області зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: