Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/255/2021 Справа № 641/3381/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Харків

16 вересня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальні правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 від 22.04.2020 року та за № 0000493 від 21.10.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

26 червня 2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У період часу з 07.10.2019 року по 09.03.2020 року, ОСОБА_4 вчиняв психологічне та фізичне насильство над своєю прабабусею ОСОБА_6 , за що 24.12.2019 року постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства, 25.02.2020 року постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства, повторно, 09.04.2020 року постановами судді Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення домашнього насильства, повторно.
Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 належних для себе висновків не зробив, та продовжив чинити домашнє насильство відносно своєї рідної прабабусі ОСОБА_6 .
Продовжуючи вчиняти дії направлені на завдання своїй рідній прабабусі ОСОБА_6 фізичного та психологічного насильства, ОСОБА_4 20.04.2020 року знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживає зі своєю прабабусею ОСОБА_6 , діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій, з мотивів стійких особистих неприязних відносин з прабабусею ОСОБА_6 з якою він перебуває у сімейних відносинах, спровокував словесний конфлікт з останньою, ображав її в грубій формі нецензурними словами, залякував останню, принижував її гідність, чим вчинив психологічне насильство, після чого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 , остання відпочивала в ліжку та за допомогою сили безпідставно наніс удар рукою по нозі потерпілої спричинивши ОСОБА_6 фізичні страждання, тим самим вчинивши фізичне насильство. Своїми діями ОСОБА_4 , спричинив психологічні та фізичні страждання потерпілій, погіршення якості життя, завдавши шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, побоювання за свою безпеку, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій у зв`язку з чим остання була вимушена, з метою захисту своїх прав, звернутися із заявою до правоохоронних органів.
Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проступок.
Так, ОСОБА_4 засуджений 26.06.2020 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт. Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2020 року набрав законної сили 29.07.2020 року та 31.08.2020 року прийнятий до виконання Слобідським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Того ж дня останньому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання. Засуджений ОСОБА_4 за викликом не з`явився. Засудженому повторно 09.09.2020 року було направлено виклики на 16.09.2020 року до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
15.09.2020 року громадянин ОСОБА_4 прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де йому були роз`яснені порядок та умови виконання покарання у виді громадських робіт, а також відповідальність за ухилення від відбування покарання, про що він надав підписку та письмове пояснення, в якому зазначив, що на даний час не працює та йому нічого не заважає відпрацьовувати 80 годин громадських робіт. Цього ж дня останній отримав направлення до Комінтернівського районного суду м. Харкова для відпрацювання 80 годин громадських робіт, в якому зазначено початок відбування покарання з 17.09.2020 року.
23.09.2020 року старшим інспектором Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області була здійснена бесіда з громадянкою ОСОБА_7 , яка працює консультантом в Комінтернівському районному суді м. Харкова. Під час бесіди остання повідомила, що громадянин ОСОБА_4 17.09.2020 року не з`явився та не почав відбувати покарання у виді 80 годин громадських робіт.
24.09.2020 року засудженому був надісланий виклик на 30.09.2020 року до Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для з`ясування причини неявки до Комінтернівського районного суду м. Харкова для відбуття покарання, але за викликом останній не з`явився.
02.10.2020 року старшим інспектором Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області майором внутрішньої служби ОСОБА_8 був здійснений вихід за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 . На момент виходу двері квартири ніхто не відчинив, засудженому в дверях було залишено виклик на 05.10.2020 року знаходився вдома.
02.10.2020 року з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло повідомлення, відповідно до якого громадянин ОСОБА_4 не прибув для відбування покарання до Комінтернівського районного суду м. Харкова.
Незважаючи на неодноразові виклики, ОСОБА_4 в період з 15.09.2020 року, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, умисно не являвся до Комінтернівського районного суду м. Харкова для відпрацювання покарання у виді громадських робіт без поважної причини.
Водночас, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, письмово попередженим про настання кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання, діючи умисно, виконувати вирок суду не став, безпідставно ухилився від відпрацювання громадських робіт, чим не відбув в загальній кількості 80 годин у вересні-жовтні 2020 року та відпрацював 0 годин вказаних робіт.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечувала.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, як зазначено вище, розкаявся у скоєному.

Суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодились, що в такому випадку вони будь позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, ніким неоспорюється.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, скоєні ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, суд кваліфікує:

по епізоду за фактом вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи;
по епізоду за фактом вчинення кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_4 раніше судимий, не одружений, інвалідностей не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно. Крім того, ОСОБА_4 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , звідки був звільнений за станом здоров`я, як непридатний до військової служби у мирний час діагноз міокардіофіброз.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, також попередження вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2020 року останній засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт.
Суд також враховує, що кримінальне правопорушення-злочин за ст. 126-1 КК України, було вчинене ОСОБА_4 до постановлення вищевказаного вироку, таким чином, при призначенні покарання, суд застосовує ч. 4 ст. 70 КК України та керується принципом часткового складання покарань, призначених вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2020 року, з покаранням за даним вироком.
Крім того, виходячи із положень ч. 1 ст. 72 КК України щодо правил складання покарань, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Кримінальне правопорушення-проступок за ч. 2 ст. 389 КК України було вчинено ОСОБА_4 після постановлення вищевказаного вироку, але до повного відбуття покарання, таким чином, при призначенні покарання, суд застосовує ч. 1 ст. 71 КК України та керується принципом часткового складання покарань.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а також у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 126-1 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2020 року призначити ОСОБА_4 покарання - 2 (два) місяці 5 (п`ять) днів арешту.
Призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у вигляді 1(одного) місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
Речові докази: - Постанову іменем України Комінтернівського районного суду м. Харкова, провадження № 3/641/3856/2019 Справа № 641/9599/19 від 24.12.2019 про визнання винним ОСОБА_4 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; Постанову іменем України Комінтернівського районного суду м. Харкова, провадження № 3/641/754/2020 Справа №641/1473/20 від 25.02.2020 про визнання винним ОСОБА_4 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; Постанову іменем України Комінтернівського районного суду м. Харкова, провадження № 3/641/1159/2020 Справа № 641/2687/20 від 09.03.2020 про визнання винним ОСОБА_4 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; Постанову іменем України Комінтернівського районного суду м. Харкова, провадження № 3/641/1160/2020 Справа № 641/2688/20 від 09.03.2020 про визнання винним ОСОБА_4 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1