Справа №505/2539/21
Провадження №1-кп/505/472/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Подільську Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2021 за №-0000021, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України немаючий судимості,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно виконавчого листа Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2016 року (справа №-505/5207/15-ц, справа №2/505/167/2016) Котовським міжрайонним управлінням юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження №-50109613 від 08.02.2016 відносно ОСОБА_5 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 25.11.2015 року та до досягнення повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте,ОСОБА_5 , будучи працездатним, умисно, систематично, починаючи з 25 листопада 2015 року по 01 липня 2021 року включно, тривалий час злісно ухилявся від сплати встановленим рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2016 (справа №505/5207/15-ц, справа №2/505/167/2016) коштів (аліментів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , та не вжив заходів для працевлаштування на постійну роботу, будучи працездатним до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), в результаті чого у останнього виникла заборгованість з виплати аліментів в сумі 86616 гривень 35 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, визнав повністю, та не заперечував, що не сплачував встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), та пояснив обставини вчинення кримінального проступку. При цьому, показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Інші докази судом не досліджувалися відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, які всіма учасниками судового розгляду визнані і не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , яка виразилась у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), повністю доведена.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.
Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом враховуються щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч.1 ст.162 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироку законної сили, не обирати.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати у суді.

Суддя ОСОБА_1