Справа № 551/152/22
ВИРОК
Іменем України

04 березня 2022 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000080 від 07 лютого 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період з 2014-2015 року (точної дати не встановлено), повертаючись додому із зони проведення АТО, ОСОБА_4 придбав у невідомого йому чоловіка одноствольну мисливську рушницю та ствол до одноствольної рушниці, а також знайшов ствол з нарізами та в подальшому вирішив виготовити з них нарізну зброю для збереження у власному домоволодінні.

Навесні 2016 року (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання за допомогою зварювального апарату саморобним способом самостійно виготовив вогнепальну зброю калібром 7,62х39мм, використавши частини ствола рушниці «ЗК» (серійний номер НОМЕР_1 ), вставний нарізний ствол калібру 7,62х39мм, колодку з прикладом та ударно-спусковим механізмом від рушниці «ЗК» (серійний номер НОМЕР_2 ). Виготовлену таким чином зброю зберігав до 07 лютого 2022 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , доки її не було виявлено та вилучено працівниками поліції.

Тобто своїми вищевказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 263-1 КК України, а саме зберігання вогнепальної зброї без передбачено законом дозволу, виготовлення вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

23 лютого 2021 року між ОСОБА_4 та начальником Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , із залученням захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263, ч.1 ст. 263-1 КК України, а також виду і міри покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 3 років позбавлення волі за ч.1 ст. 263 КК України та 3 років позбавлення волі за ч.1 ст. 263-1 КК України, остаточного покарання визначеного шляхом часткового складання покарань у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Того ж дня у кримінальному проваджені затверджено обвинувальний акт, який разом з угодою в порядку ст. 291 КПК України направлено до суду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (аб. 2 п.3 ч.4 ст. 469 КПК).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів. Вказаними злочинами шкода завдана лише суспільним інтересам у сфері громадської безпеки, потерпілі у справі відсутні.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження в тому числі обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого (щире каяття), цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому сторонами угоди покаранні.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК та не суперечать вимогам КПК України, КК України і інтересам суспільства.

Суд переконався, що обвинувачений беззастережно визнає себе винним у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та погоджується на призначення узгодженого покарання із звільненням від його відбування, розуміє суть цього покарання та умови звільнення, цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч.2 ст. 52 КПК України при укладанні угоди забезпечена участь захисника, який підтримав правову позицію сторін угоди та просив суд затвердивши угоду, призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання та застосувати мінімальний випробувальний термін.

За даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Враховуючи характер та тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого іспитовий строк по справі суд вважає необхідним визначити тривалістю 1 рік.

Суд керуючись, вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати у розмірі 1372,96 грн на залучення експерта для проведення судових експертиз.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК України, а саме елементи вогнепальної зброї та набої знищити, як речі вилучені з цивільного обігу або обмежені у ньому. На вказаний висновок суду також впливає той факт, що клопотань про передачу вказаного майна певним установам до суду не надходило та у суду відсутні данні щодо можливості подальшого безпечного використання вказаних речових доказів по їх прямому призначенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2022 року між начальником Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч. 1 ст. 263-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263-1 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1372 (одну тисячу триста сімдесят дві) грн. 96 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з залученням експерта в кримінальному провадженні.

Речові докази по справі, а саме:

- рюкзак темно-синього кольору з маркуванням «Sport», ремінь з двома підсумками (спеціальний пакет KIV № 5114514) повернути обвиунваченому ОСОБА_4

- приклад з ударно-спусковим механізмом (спеціальний пакет № 7235759), патрони «Тахо» 16 калібру кількістю 16 шт. (спеціальний пакет KIV № 4114141), предмет схожий на ствол вогнепальної зброї з ознаками перероблення (спеціальний пакет № 7235758), предмет схожий на ствол мисливської рушниці (поліетиленовий мішок); дерев`яний предмет схожий на цівку від рушниці (спеціальний пакет № 0001995) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1