Справа № 167/679/21
Номер провадження 1-кп/167/114/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 08 квітня 2021 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 Кримінального кодексу України (далі КК України)
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 в лютому 2020 року, уклавши договори оренди землі та будучи орендарем земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:005:0071, площею 0,4891 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 06 лютого 2020 року; :01:005:0098, площею 0,7972 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 06 лютого 2020 року; :01:005:0074, площею 0,7745 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 04 лютого 2020 року; :01:005:0110, площею 1,3549 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 04 лютого 2020 року; :01:005:0115, площею 1,2187 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 04 лютого 2020 року; :01:005:0116, площею 1,2905 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 04 лютого 2020 року; :01:005:0117, площею 1,2905 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 04 лютого 2020 року; :01:005:0118, площею 1,2187 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 04 лютого 2020 року; :01:005:0111, площею 5,0184 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 12 лютого 2020 року; :01:005:0073, площею 1,9966 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 10 лютого 2020 року; :02:000:0029, площею 1,7564 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 11 лютого 2020 року; :01:005:0142, площею 3,85 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 11 лютого 2020 року; :01:005:0143, площею 6,1866 га (для ведення особистого селянського господарства) за договором оренди землі від 11 лютого 2020 року, всупереч вимогам чинного законодавства, а саме: ст. 14, ч. 7 ст. 41 Конституції України, п.п. «а», «б», «ґ» та «ж» ч. 1 ст. 91, ч. 2, абз. 2 ч. 5 ст. 20, ч. 1 ст. 23, ст. ст. 163-164, 166, 168 Земельного кодексу України, та ст.ст.35-37, 52 Закону України «Про охорону земель», ст. 25 «Про оренду землі», умов договору оренди, в період з липня 2020 року по 10 червня 2021 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) умисно без виготовлення документів на зміну цільового призначення вищенаведених земельних ділянок у встановленому законом порядку, зокрема ч. 3 ст. 20 Кодексу України (в редакції Закону № 5395 VI від 02 жовтня 2012 року), достовірно знаючи про вищевказані вимоги, обов`язки та обмеження, з використанням та за допомогою спеціальної сільськогосподарської техніки умисно протиправно вчинив безгосподарське використання землі сільськогосподарського призначення, яке виразилось у знятті з неї грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, загальною площею 22,5486 га.
Таке використання ОСОБА_3 вищевказаних земельних ділянок призвело до зміни рельєфу місцевості та спричинило:
- виведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з сільськогосподарського обороту та втраті їх родючості, що полягає у припиненні та неможливості подальшого використання зазначених земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, назавжди, тобто неможливості вирощування на ній сільськогосподарських культур;
- порушення структури ґрунту, що виразилось у втраті його фізичних, хімічних, біологічних та економічних властивостей, а також природного рослинного покриву, зміні його механічного та технічного складу під впливом антропогенного навантаження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст.254 КК України, а саме: безгосподарське використання земель, що спричинило втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, порушення структури ґрунту.
31 серпня 2021 року підозрюваний ОСОБА_3 подав прокурору у кримінальному провадженні № 0000147 Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.
Згідно заяви обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 254 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03 вересня 2021 року постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України, є сукупність трьох ознак: 1) діяння - безгосподарське використання земель; 2) шкідливі наслідки - тривале знищення або втрата родючості земель, виведення земель із сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури грунту; 3) причинний зв`язок між діяннями та наслідками.

Безгосподарське використання земель полягає в тому, що винна особа не виконує або неналежним чином виконує покладені на неї обов`язки щодо використання земель. Злочин має матеріальний склад і вважається закінченим з моменту настання шкідливих наслідків, зазначених у диспозиції ст. 254 КК України. До шкідливих наслідків диспозиція даної статті відносить: тривале зниження родючості, втрата родючості, виведення земель із сільськогосподарського обороту, змив гумусного шару грунту, порушення структури.
Таким чином, суд проаналізувавши встановлені фактом досудового розслідування обставини в сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.254 КК України, так як між діяннями останнього, що виразились у безгосподарському використанні земельної ділянки та наслідками, що виразились у використанні таких земель не за цільовим призначенням, що вивело їх із земель сільського обороту, є причинний зв`язок.
Суд доходить переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 254 КК України, а саме: безгосподарське використання земель, що спричинило втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, порушення структури ґрунту.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше не судимий, у наркологічному та психіатричному кабінетах поліклініки КП «Рожищенська багатопрофільна лікарня» не значиться, за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить: щире каяття.
Обставини, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання, відсутні.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, з врахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного кримінального проступку, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненому, обставини скоєння кримінального проступку вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст. 254 КК України, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувались.
Судові витрати по справі - відсутні.
Керуючись ст. ст. 302, 368, 369-371, 373, 374, 381-382 КПК України

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Речові докази: зразки грунту R1, які поміщено у спеціальний поліетиленовий пакет № ЕХРТ0213317; R2, які поміщено у спеціальний поліетиленовий пакет № ЕХРТ0213319; R3, які поміщено у спеціальний поліетиленовий пакет № ЕХРТ0213318 та які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м.Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, що знаходиться за адресою: м.Ківерці, вул. Залізнична, 52 знищити.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок суду, ухвалений без виклику особи, яка його оскаржує в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії вироку суду.

Суддя ОСОБА_1