Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/241/21
У Х В А Л А
28.09.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів заяву про самовідвід судді Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 з розгляду обвинувального ату у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000804 від 02.10.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.185, ч.1 та ч.3 ст.357, ч.3 ст.187, ч.1 ст.304, ч.1 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.307 КК України.

В С Т А Н О В И В:

Суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід. В обгрунтування заяви про самовідвід зазначає, що відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021р. його визначено головуючим в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР №0000804 від 02.10.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.185, ч.І та ч.З ст.357, ч.3 ст.187, ч.1 ст.304, ч.1 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.307 КК України.

При ознайомлені з обвинувальним актом, Реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження за №0000804 від 02.10.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 встановлено, що в обвинувальному акті йдеться про події, які вже були предметом розгляду Виноградівського районного суду у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_5 , суддів ОСОБА_3 , АВ.Кашуба, якими 15.05.2017р. у справі №299/232/17 ухвалено вирок. Вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були визнані винними в тому, що вони за попередньою змовою з ОСОБА_4 здійснили злочини, передбачені ч.З ст.187 та ч. 1 ст.263 КК України (а.п.2-7 т.2).

У вказаному вироку, крім іншого, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, констатовано вчинення ОСОБА_8 у співучасті з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Зокрема, розбійного нападу на АЗС ПАТ «Укрнафта» у м.Виноградів Закарпатської області групою осіб за попередньою змовою із ОСОБА_4 . При цьому, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 в межах одного провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до суду не направлявся, матеріали відносно ОСОБА_12 на стадії досудового розслідування були виділені в окреме провадження та останній судом першої інстанції з приводу обставин вчинення злочину не допитувався. Таким чином, місцевий суд заочно визнав винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину групою осіб спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . Наведене суперечить положенням ч.1 ст.337 КПК України, якими передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналогічно по епізоду незаконного поводження зі зброєю, який інкриміновано ОСОБА_6 , фабула вчиненого, сформульована судом, містить посилання на передачу ОСОБА_4 вогнепальної зброї пістолета марки «EKOL MAJOR» обвинуваченому ОСОБА_6 . Водночас кримінальне провадження щодо останнього не розглядалося в межах одного судового провадження разом із обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_6 .

Наведене свідчить про порушення права ОСОБА_4 на захист, гарантоване ст. 63 Конституції України, ст.20 КПК України, адже останній, не будучи учасником судового провадження, визнаний оскаржуваним вироком суду винуватим у вчиненні злочинних дій».

Отже, як вбачається із вищезазначеного, всі обставини, встановлені судом у справі №299/232/17 під головуванням судді ОСОБА_5 та суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , є предметом розгляду кримінального провадження №0000804 від 02.10.2016р. та пред`явлені в обвинувачення ОСОБА_4 , тобто суд в даному складі вже встановився щодо обставини справи та фактично визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, які ставляться йому в даному обвинуваченні,

Між тим, відповідно до п.5 ч.1 ст.75 КПК України обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні є порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи, а відтак, приймаючи до уваги імперативний припис п.5 ч.1 ст.75 КПК України, заявляє самовідвід.

Учасники процесу у судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши викладені у заяві про самовідвід доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України передбачено, що однією з підстав коли суддя не може брати участь у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, суддя, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Доводи самовідводу зводяться до того, що згідно п.5 ч.1 ст.75 КПК України обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні є порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи та наявність сумнівів учасників процесу в безсторонності та неупередженості головуючого при розгляді даної справи по суті у зв`язку з розглядом справи та винесенням вироку у справі №299/232/17, згідно якого вказано про винність ОСОБА_4 , незважаючи на те, що останній участі у розгляді справи не приймав, а матеріали щодо нього на стадії досудового слідства були виділені в окреме провадження.

Даючи оцінку зазначеним доводам суд виходить з того, що обставин, визначених ст. 76 КПК України щодо недопустимості повторної участі судді у справі не встановлено, позаяк ОСОБА_4 не був учасником справи №299/232/17, а відтак і порушення порядку визначення судді не вбачається.

Разом з тим зважаючи на ту обставину, що в обвинувальному акті йдеться про події, які вже були предметом розгляду Виноградівського районного суду у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_5 , суддів ОСОБА_3 , АВ.Кашуба, якими 15.05.2017р. у справі №299/232/17 ухвалено вирок. Вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були визнані винними в тому, що вони за попередньою змовою з ОСОБА_4 здійснили злочини, передбачені ч.3 ст.187 та ч. 1 ст.263 КК України (а.п.2-7 т.2).

У вказаному вироку, крім іншого, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, констатовано вчинення ОСОБА_8 у співучасті з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Зокрема, розбійного нападу на АЗС ПАТ «Укрнафта» у м.Виноградів Закарпатської області групою осіб за попередньою змовою із ОСОБА_4 . При цьому, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 в межах одного провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до суду не направлявся, матеріали відносно ОСОБА_12 на стадії досудового розслідування були виділені в окреме провадження та останній судом першої інстанції з приводу обставин вчинення злочину не допитувався. Таким чином, місцевий суд заочно визнав винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину групою осіб спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . Наведене суперечить положенням ч.1 ст.337 КПК України, якими передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналогічно по епізоду незаконного поводження зі зброєю, який інкриміновано ОСОБА_6 , фабула вчиненого, сформульована судом, містить посилання на передачу ОСОБА_4 вогнепальної зброї пістолета марки «EKOL MAJOR» обвинуваченому ОСОБА_6 . Водночас кримінальне провадження щодо останнього не розглядалося в межах одного судового провадження разом із обвинувальним актом, складеним щодо ОСОБА_6 .

Наведене свідчить про порушення права ОСОБА_4 на захист, гарантоване ст. 63 Конституції України, ст.20 КПК України, адже останній, не будучи учасником судового провадження, визнаний оскаржуваним вироком суду винуватим у вчиненні злочинних дій».

Отже, як вбачається із вищезазначеного, всі обставини, встановлені судом у справі №299/232/17 під головуванням судді ОСОБА_5 та суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , є предметом розгляду кримінального провадження №0000804 від 02.10.2016р. та пред`явлені в обвинувачення ОСОБА_4 , тобто суд в даному складі вже встановився щодо обставини справи та фактично визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, які ставляться йому в даному обвинуваченні.

Дана обставина була відмічена і апеляційною інстанцію є вказана при скасуванні вказаного вироку.

Беручи до уваги наведене, суд, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід судді.

Керуючисьп.4 ч.1 ст.75, 80-82 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задоволити.

Справу по обвинуваченню ОСОБА_4 № 299/241/21 (ЄРДР № 0000804 від 02.10.2016 року) по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.3 ст.185, ч.1 та ч.3 ст.357, ч.3 ст.187, ч.1 ст.304, ч.1 та ч.4 ст.358, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.307 КК України передати до канцелярії Виноградівського районного суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1