Справа № 276/1724/21
Провадження по справі 1-кс/276/281/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 16.07.2021, про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Володарськ-Волинський, Володарсько-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ :
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб до 16.12.2021 року без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що після відбування покарання за злочин, передбачений ч. 4 ст. 152 КК України, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення зґвалтування, на шлях виправлення не став та повторно вчинив зґвалтування. Так, 16.07.2021 близько 03 год. 00 хв. реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_5 прибув до будинку потерпілої, який розташований в АДРЕСА_3 . В подальшому, достовірно знаючи про місце схову ключів від вказаного житлового будинку, які знаходились під підвіконням правої сторони вхідних дверей будинку, останній відчинив двері та увійшов до будинку. Після цього, увійшовши до спальної кімнати вказаного будинку, ОСОБА_5 помітив на ліжку неповнолітню ОСОБА_7 , яка спала. Надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_7 , перебуваючи в середині вказаної кімнати житлового будинку, ОСОБА_5 зняв з останньої нижню білизну та, застосовуючи фізичну силу рук, тримаючи її на ліжку та закриваючи рота, з метою подолання супротиву потерпілої, яка прокинулася та почала кликати на допомогу, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло потерпілої неповнолітньої з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди останньої, таким чином зґвалтував останню. Після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування, 16.07.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та вказане повідомлення про підозру вручено під підпис останньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
В обґрунтування доводів щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу слідчий вказав, що ризики, визначені пунктами 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що останній неодноразово судимий, останній раз 17.09.2010 Володарсько-Волинським районним судом за ч. 4 ст. 152, ч. 3 с. 185 КК України до позбавлення волі строком у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців. Крім того, вироком Володарсько-Волинського районного суду від 31.05.2021 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. За вчинення вказаного злочину останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, а тому, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховатися від органів досудового розслідування та суду.
Доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є те, що останній не співпрацює з органом досудового розслідування, відмовився від надання біологічних зразків.
Доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 може впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні є те, що перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, останній матиме реальну можливість, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом, умовлянням або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні, впливати на останніх, оскільки свідки, потерпіла у даному кримінальному провадженні є родичами та друзями останнього. Крім того, під час вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 застосовував фізичну силу, з метою подолання опору потерпілої під час вчинення відносно неї злочину, що вказує на те, що останній може незаконно впливати на потерпілу з метою зміни показань останньої в подальшому.
Доказом існування ризику того, що ОСОБА_5 може вчинити нові кримінальні правопорушення є те, що останній, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі та будучи звільненим з місць позбавлення волі після відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_5 , маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення зґвалтування, на шлях виправлення не став та повторно здійснив зґвалтування, що свідчить про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень. Крім того, вироком Володарсько-Волинського районного суду від 31.05.2021 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На переконання слідчого, обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, виконання підозрюваним, покладеним на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати. Будь яких даних про зменшення чи відсутність останніх, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на стадії досудового розслідування не встановлено.
Постановою керівника Коростишівської окружної прокуратури 16.09.2021 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 16.10.2021 включно, оскільки закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні в межах двомісячного строку неможливо з об`єктивних причин.
Крім того, до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду 07.10.2021 подано клопотання про продовження строку досудового розслідування даного кримінального провадження до чотирьох місяців, а саме до 16.11.2021. Для закінчення досудового розслідування необхідно завершити проведення низки слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, зокрема, отримати висновки експертиз, які перебувають на виконанні в експертних установах, після чого додатково допитати підозрюваного ОСОБА_5 , виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести інші слідчі ( розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали з підстав, наведених в клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу, та просили клопотання задовольнити. Також слідчим в судовому засіданні надано копію ухвали слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11.10.2021 року про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 16 листопада 2021 року. Зазначену копію ухвали слідчим суддею було долучено до матеріалів клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні на підставі ст. 86, 89, ч.4, 7 ст. 223 КПК України заявив клопотання про визнання недопустимим доказом клопотання слідчого щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що вказаний документ являє собою незаконну вимогу і стосується обмеження прав і свобод, а тому його складено з порушенням процедури. Зазначив, що висновок слідчого, викладений в клопотанні щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , про те, що останній не співпрацює з органом досудового розслідування, відмовився від надання біологічних зразків не відповідає Конституції, вимогам законодавства, а за тим, критеріям процесуального документа. Інше клопотання захисника про залишення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу без розгляду, ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залишено без задоволення. Крім цього, в судовому засіданні захисник ОСОБА_6 вказав, що на момент подачі клопотання про продовження дії запобіжного заходу строк досудового слідства продовжено не було. Зазначив про необґрунтованість та безпідставність підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, заявив, що ОСОБА_5 вказане кримінальне правопорушення не вчиняв, показання потерпілої неправдиві, докази, які б свідчили про причетність ОСОБА_5 до вчинення ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, відсутні. Також вважає непідтвердженими ризики, заявлені слідчим для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони не доводяться конкретними доказами, зокрема впливу на свідків та потерпілу зі сторони підозрюваного, не зазначено про певні факти, які б дійсно обґрунтовували зазначені вище ризики, що суперечить усталеній практиці Європейського суду з прав людини. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. З урахуванням того, що ОСОБА_5 раніше належним чином виконував процесуальні обов`язки, має міцні соціальні зв`язки, вважає можливим застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою причетність до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України заперечив, підтримав доводи свого захисника, а також зазначив, що не має наміру переховуватись від слідства та суду, жодним чином впливати на потерпілу чи свідків, оскільки до обрання йому 04.08.2021 запобіжного заходу він таких дій не вчиняв, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000109 від 16.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, в якому ОСОБА_5 16 липня 2021 року повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04.08.2021 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 3 жовтня 2021 року, включно, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.10.2021 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , в межах строків досудового розслідування, до 16 жовтня 2021 року (включно), без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11.10.2021 року продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 16 листопада 2021 року, у кримінальному провадженні №0000109 від 16.07.2021 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Відповідно до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчий суддя вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_6 про завершення строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також про подання слідчим клопотання про продовження дії запобіжного заходу, в якому строк досудового слідства не було продовжено. Так, згідно з постановою керівника Коростишівської окружної прокуратури від 16.09.2021, строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 16 жовтня 2021 року. Відомостей щодо скасування даної постанови в судовому засіданні не надано та такі відсутні в матеріалах клопотання. Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 подано до слідчого судді 08.10.2021 року, тобто в межах продовженого строку досудового розслідування. Крім цього, ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 11.10.2021 року, яка після її постановлення набрала законної сили, продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 16 листопада 2021 року.
Що стосується доводів захисника про визнання недопустимим доказом клопотання слідчого щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що вказаний документ являє собою незаконну вимогу і стосується обмеження прав і свобод, то слідчий суддя оцінює їх критично, оскільки клопотання слідчого (прокурора) про продовження строку дії запобіжного заходу, в якому викладаються відомості, відповідно до ст.. 184, 199 КПК України, не є доказом у розумінні статті 84 КПК України, а тому не може бути визнане недопустимим доказом.
Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа, можливо, вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (рішення «N.C. проти Італії» від 11 січня 2001, §45).

Під час розгляду клопотання слідчим та прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України. Підозра підтверджується сукупністю доказів: протоколом огляду місця події від 16.07.2021, в ході якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення та вилучено речі, які мають відношення до кримінального провадження; висновком експерта №1092 від 16.07.2021, згідно якого у потерпілої виявлено синці та садна, які могли утворитися при обставинах вказаних потерпілою; протоколом проведення обшуку від 16.07.2021 за місцем проживання ОСОБА_5 ; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 16.07.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16.07.2021, яка чітко вказала, що ОСОБА_5 , всупереч її волі, із застосуванням фізичного насильства, вступив з нею в статевий акт.
Доводи захисника щодо надання потерпілою неправдивих показань не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.
Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, зокрема, наведені захисником ОСОБА_6 доводи щодо недопустимості доказів, необґрунтованості підозри та не підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, перевірялась 04.08.2021 слідчим суддею Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також досліджувалось Житомирським апеляційним судом під час розгляду 25.08.2021 скарги на вказану ухвалу слідчого судді, які підтвердили необґрунтованість доводів сторони захисту. Також ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.10.2021 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Доказів про її скасування слідчому судді не надано.
У поданому клопотанні про продовження дії запобіжного заходу слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням вимог частини 5 статті 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені раніше ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного
ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого йому злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали. Вказані підстави також зазначені в ухвалі слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.10.2021 року.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років (ч. 3 ст. 152 КК України), може вдатися до відповідних дій. Крім того, вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 31.05.2021 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 125 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі без застосування запобіжного заходу (на даний час вирок не набрав чинності, у зв`язку з оскарженням його в апеляційному порядку), а тому підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Обґрунтованими є доводи прокурора про наявність ризику того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні шляхом психічного впливу, умовляння, переконання, застосування фізичного насильства або погрози його застосування, з метою зміни останніми показів, оскільки добре знайомий з ними та перебуває в дружніх відносинах. Так, свідок ОСОБА_9 є дружиною підозрюваного, а свідок ОСОБА_8 його товаришем, які на даний час проживають за однією адресою, про що також повідомлено захисником. Крім того, підозрюваний добре знає потерпілу, вони проживають в одному селищі, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що вчинив злочин, під час якого застосовував до неї фізичну силу, що вказує на те, що останній може незаконно впливати на потерпілу з метою перешкоджання встановленню повних та всебічних обставин даного кримінального правопорушення.

Доведеним є також ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, оскільки останній раніше був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі, однак після відбуття покарання вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 31.05.2021 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 125 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі (вказаний вирок не набрав чинності), після чого ОСОБА_5 , маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення зґвалтування, повторно підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, що свідчить про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного
ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого йому злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було продовжено підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали. Вказані підстави зазначені в ухвалі слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.10.2021 року.
Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на переконання слідчого судді зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним вище ризикам.
При цьому, на думку слідчого судді, наявність у підозрюваного ОСОБА_5 сімейних зв`язків, постійного місця проживання тощо, неможливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення ним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Обставини по справі з часу продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 не змінились, а ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Крім цього, вирішуючи питання про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя враховує також стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000109, розпочатого лише 16.07.2021, суть та характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 Кримінального кодексу України, що відноситься до особливо тяжкого злочину.
З огляду на вказані вище ризики, сукупність відомостей про підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому, незважаючи на презумпцію свободи та невинуватості, наявні ризики, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, виправдовують необхідність продовження застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти встановленим ризикам, що на час розгляду клопотання не зменшились.
Слідчий суддя враховує також об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109 від 16.07.2021 до закінчення строку дії ухвали Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01.10.2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.10.2021 року, з огляду на необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, на які вказує слідчий і прокурор, зокрема отримати висновки судових психологічних експертиз, проведення яких перебуває на виконанні в експертних установах, додатково допитати підозрюваного, забезпечити ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження та складення обвинувального акту, а тому вважає за можливе продовжити строк запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_5 у межах строків досудового розслідування, тобто до 16.11.2021 року, включно.
Водночас, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а також те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя, продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених ч. 3 ст.199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою строком до 16.11.2021, в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст.176 - 178, 183, 193, 194, 196, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 16.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 Кримінального кодексу України, про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, до 16 листопада 2021 року, включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали встановити до 16 листопада 2021 року, включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13.10.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1