Справа № 462/6555/21
провадження 1-кс/462/1562/21
У Х В А Л А

09 вересня 2021 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавачаСД ВП № 1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000212 від 07.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, про арешт майна,
встановив:

ДізнавачВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 , 07.09.2021 року звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 від 24.07.2007 року, видане на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене та вилучене під час огляду місця події від 06.09.2021 року, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000212.
Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності дізнавача, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання дізнавача з цього приводу, викладене у клопотанні.
Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності власника майна ОСОБА_5 , який, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду, про що свідчить телефонограма, в судове засідання не з?явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000212, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000212, 07.09.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.4 ст.358 КК України.
Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2021 року до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт від інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що 06.09.2021 року за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, під час перевірки посвідчення водія НОМЕР_1 від 24.07.2007 року, видане на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено ознаки підробки, а саме невідповідність категорій згідно баз МВС.
06.09.2021 року на парковці, що за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, на підставі добровільної видачі ОСОБА_5 , було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 від 24.07.2007 року, яке було поміщено у спец. пакет «Національна поліція України» №KIV 1134659.

Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.
Відповідно до вимог ст. 236, 237 КПК України при обшуку, огляді слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Стаття 171 КПК України передбачає, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частина 2 цієї статті зазначає вимоги яким повинно відповідати клопотання, а саме:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування до нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що слідчим у клопотанні зазначено, що посвідчення водія НОМЕР_1 від 24.07.2007 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000212 від 07.09.2021 року, однак до клопотання не долучено постанови про визнання вищезазначеного посвідчення речовим доказом, що є передумовою для накладення арешту на майно, не доведено необхідність такого арешту, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.170-173 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання дізнавачаВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна - посвідчення водія НОМЕР_1 від 24.07.2007 року, видане на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000212 від 07.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1