У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000167 від 14.07.2021 р., про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, з освітою вищою, перебуваю чого в цивільному шлюбі, на утриманні осіб не маючого, перебуваючого на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000167 від 14.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом ГУНП в Полтавській області № 39 о/с від 22 січня 2021 року, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області з 22 січня 2021 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівники Національної поліції України є працівниками правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 виконує функції офіційного представника органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовою особою правоохоронного органу, на якого ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» в основні завдання ОСОБА_5 , як працівника поліції, входить: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, виявляння причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, тощо.

У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Крім цього, у відповідності до ч. 1 примітки 1 ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, оперуповноважений відділу кримінальної поліції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , згідно з ч. 3 ст. 18, приміткою 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади.

ОСОБА_5 також обізнаний про вимоги п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та ч. 1 ст. 22 вказаного Закону, якими працівнику поліції забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Наказом ГУНП в Полтавській області № 882 від 10 вересня 2021 року створено робочу групу з протидії злочинності у сфері економіки та боротьби з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, а старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 включено до списку поліцейських, які входять до складу вказаної робочої групи.

Так, 27.10.2021 близько 23:35 год., ОСОБА_5 , у складі оперативної групи сектору спеціальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, до якої входили ОСОБА_8 та двоє інших, не встановлених на даний час працівників вказаного підрозділу поліції, перебуваючи поблизу населеного пункту Стінка, Полтавського району (колишній Чутівський район) Полтавської області, виконуючи обов`язки служби по виявленню та припиненню кримінальних та адміністративних правопорушень у паливно-енергетичній сфері, здійснили фізичне затримання ОСОБА_9 та водія автомобіля марки «MAN» ОСОБА_10 , за підозрою у незаконному збуті придбанні паливно-мастильних матеріалів (дизельного пального).

У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інші двоє, не встановлених на даний час працівників поліції, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, вирішили отримати від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 35 тис. грн. за неповідомлення у встановленому порядку орган досудового розслідування про факт виявлення незаконного збуту-придбання дизельного пального (за яке передбачена кримінальна та адміністративна відповідальність), повернення фактично вилученого у ОСОБА_9 та водія автомобіля марки «MAN» ОСОБА_10 особистих речей (автомобіля, мобільних телефонів, ємностей з пальним, особистих документів), та, відповідно, подальшого непритягнення вказаних осіб до кримінальної відповідальності.

При цьому, зазначену неправомірну вигоду після її отримання запланували розподілити між собою.

Для реалізації свого злочинну наміру на спільне вчинення кримінального правопорушення, вказані працівники поліції обумовили між собою механізм його вчинення та розподілили між собою ролі.

У подальшому, невстановленим на даний час одним із двох працівників сектору спеціальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, який приймав участь у затриманні ОСОБА_9 , було словесно особисто виражено ОСОБА_9 прохання надати неправомірну вигоду у розмірі 35 тис. грн. за вчинення та не вчинення вище вказаних дій, на що останній погодився та повідомив, що приблизно у такому розмірі суму коштів має та вона знаходиться за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_3 , що неподалік від місця його затримання.

Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, як співвиконавці злочину, з метою досягнення спільної раніше обумовленої злочинної мети у вигляді особистого незаконного збагачення членів оперативної групи у складі чотирьох працівників сектору спеціальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, після висловлення не встановленим на даний час працівником поліції прохання ОСОБА_9 надати неправомірну вигоду у розмірі 35 тис. грн., вказали ОСОБА_9 зайняти місце водія у його особистому автомобілі «Москвич 2141» д.н.з. НОМЕР_1 , та самі зайняли місце пасажирів, та втрьох вирушили до його місця проживання.

Прибувши близько 00:05 год. 28.10.2021 до місця проживання ОСОБА_9 , останній з власного домоволодіння виніс грошові кошти у розмірі 1 тис. доларів США (що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, а саме долару США, еквівалентно 26 371,2 грн.), виконуючи вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , сів у власний автомобіль, де на виконання раніше висловленої вимоги про надання неправомірної вигоди, перебуваючи під фізичним контролем працівників поліції, за вказівкою ОСОБА_5 поклав вказану суму коштів до бардачку, звідки ОСОБА_5 їх забрав.

Після цього протиправна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 о 00:10 год. 28.10.2021 була припинена працівниками правоохоронних органів та вони були затримані в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Отже, у період часу з 23:35 год. 27.10.2021 по 00:10 год. 28.10.2021 ОСОБА_5 , діючи як співвиконавець злочину, спільно з ОСОБА_8 та двома іншими не встановленими на даний час працівниками поліції, висловивши прохання до ОСОБА_9 надати та у подальшому отримавши від нього грошові кошти у розмірі 1 тис. доларів США за неповідомлення у встановленому порядку органу досудового розслідування про факт виявлення незаконного збуту-придбання ОСОБА_9 дизельного пального, повернення йому вилучених особистих речей, та відповідно подальшого не притягнення до кримінальної відповідальності, вчинив за попередньою змовою групою осіб вимагання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення та не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтави, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України, перебуває на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 368 КК України, тобто кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років та яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
28.10.2021 о 00 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
28.10.2021 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено останньому.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
1. Заявою ОСОБА_9 від 13.07.2021;
2. Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.09.2021;
3. Протоколом затримання ОСОБА_8 від 28.10.2021;
4. Протоколом затримання ОСОБА_5 від 28.10.2021;
5. Протоколом огляду місцевості від 28.10.2021;
6. Протоколом огляду місця події від 28.10.2021;
7. Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.10.2021;
8. Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.10.2021;
9. Протоколом огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 27.10.2021;
10. Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.10.2021;
11. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.10.2021;
12. Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.10.2021;
13. Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 28.10.2021.
14. Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а також встановлення можливих співучасників злочину.

Аналізуючи поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до наступних висновків:

1. Так, ОСОБА_5 , через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Окрім того, відповідно до ст. 75 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням цієї особи, а також відповідно до ст. 69 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, до ОСОБА_5 як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі строком від п`яти до десяти років, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_5 у майбутньому, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, іншого підозрюваного ОСОБА_8 , а також на експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати як особисто, так і через третіх осіб з числа діючих співробітників правоохоронних органів, на учасників кримінального провадження, з метою запобігання надання ними правдивих показань, зокрема, на свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 чи інших свідків, з мотивів помсти їм за надані в ході досудового розслідування показання, чи з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань.

Крім того, недопитані на даний час свідки у кримінальному проваджені є колегами підозрюваного ОСОБА_5 , що також свідчить про те, що останній, знаходячись на свободі, може впливати на вказаних осіб та схиляти їх до дачі показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Враховуючи викладене, існує ризик здійснення реального тиску на вказаних осіб з боку ОСОБА_5 .

Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконний вплив на свідків, іншого підозрюваного, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

3. Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, що також свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання, шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. З метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що лише повна ізоляція від суспільства може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи підозрюваної, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, є особою, яка усвідомлювала протиправність своїх дій, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, враховуючи, суспільно-політичну ситуацію в державі необхідність боротьби з корупцію, а також враховуючи майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 при вирішенні питання розміру застави, вважаємо, що вона має складати не менше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у вказаному випадку визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_5 наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Полтави без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
У даному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків та запобігати ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий звернувся до суду з вимогою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. У разі застосування застави - визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_5 наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:
1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме із
м. Полтави, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування із свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також з іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину у всіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях в межах кримінального провадження
№ 0000167 від 14.07.2021.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та просили його задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 зазначив, що підозра необґрунтована та невмотивована, містить неконкретні дані з великою кількістю невстановленого часу, тобто будується на припущеннях. Він зазначає, що докази надані стороною обвинувачення неналежні та недопустимі. Так, заява свідка ОСОБА_9 від 13.07.2021 року не містить відомостей про вимагання грошей ОСОБА_5 ; в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 09.09.2021 року також відсутнє прізвище його підзахисного і він не підписаний; протоколами затримання ОСОБА_8 від 28.10.2021 року та його підзахисного, взагалі нічого не підтверджується, крім затримання; з протоколів огляду місцевості від 28.10.2021, якій складений 28.10.2021 року починаючи о 03-00 годині та протоколу огляду місця події від 28.10.2021 складеного о 02-40 годин, підтверджується лише те, що слідчий отримав час для фальсифікації, оскільки ОСОБА_5 і ОСОБА_15 були затримані 28.10.2021 року о 00-10 годин, тому невідомо де знаходились кошти весь час починаючи з 00-10 годині до 02-40 годині і в подальшому знайдені біля заднього лівого колесу автомобіля, хоча прокурор стверджує, що гроші після бардачка потрапили до ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.10.2021 року підтверджуються якісь події, до яких підозрюваний ОСОБА_5 не має ніякого відношення; в протоколі огляду, помітки та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 27.10.2021 вказаний час початку 23-55 годин до 23-59 години, тобто незрозуміло як перебуваючи під наглядом осіб, яки почали з ним спілкуватися о 23-35 та керуючи автомобілем у час, зазначений в даному протоколі, ОСОБА_9 одночасно знаходився і у себе вдома; з протоколів допиту свідка ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 від 28.10.2021 вбачається, що вони прибули до будинку ОСОБА_9 о 21 -00 годині, тобто до скоєння правопорушення, та до дзвінка ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , що дає підстави стверджувати пр. провокацію злочину; свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є заінтересованими особами, оскільки підпорядковані начальнику служби безпеки ОНУР, саме на цьому підприємстві здійснюється крадіжка дизельного палива, яке не було внесено до ЄРДР, хоча кримінальне провадження за вимаганням неправомірної вигоди невідомими працівниками правоохоронних органів, тобто за ч.3 ст.368 КК України було зареєстроване 14.07.2021 року. Він вважає, що слідчі дії, проведені від 27.10.2021 р. містять сфальсифіковані та спровоковані дані, які проведені всупереч нормам КПК України, тому, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню в повному обсязі.
Адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні висловив позицію про необґрунтованість підозри. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання і роботи, перебуває в цивільному шлюбі. Ризики, що вказані прокурором, відсутні. Прокурором не доведено, чому підозрюваний збирається приховуватися на території непідконтрольній українській владі, а враховуючи, що він є працівником правоохоронних органів, це взагалі неможливо. Зазначений прокурором ризик - тиснути чи впливати на свідків також не підтверджений і є припущенням, яке нічим не обґрунтовується. А також безпідставне ствердження про перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та не виконання покладених обов`язків. Запобіжний захід у виді застави, прокурор просить у такому розмірі, який непомірно великий і свідомо не виконуваний підозрюваним, що суперечить нормам процесуального законодавства. Тому просить відмовити в задоволенні клопотання повністю.
Підозрюваний ОСОБА_5 зазначає, що ніяких протиправних дій не вчиняв, вину не визнає, родився в Полтаві, ніяких родичів на непідконтрольній території не має, приховуватися не збирається, просить відмовити у задоволенні клопотання.
Суд вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного і його захисників, дослідивши надані сторонами матеріали, дійшов наступного.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суд розглядає клопотання лише за наявними документах, що долучені до нього.

До слідчого судді надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

В ч.1 та ч.2 ст.194 КПК України закріплено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи зазначені положення Закону, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, суб`єктом злочину статті 368 КК України, в якій підозрюється ОСОБА_5 , може бути лише службова особа.

З наданих стороною обвинувачення матеріалів вбачається, що жоден свідок, ані ОСОБА_9 , ані ОСОБА_10 не пояснювали, що хтось з чотирьох осіб, що припиняли їх діяльність по зливу дизельного палива, були у формінному одязі поліцейського, або пред`являли посвідчення чи жетон, діяли за наказом керівництва або виконували розшукові чи інші процесуальні дії. Тобто в матеріалах клопотання відсутні докази, що ці особи діяли як службові, відповідно до ч. 3 ст. 18 та примітки 1 до ст. 364 КК України.

Тому ствердження в клопотанні, що ОСОБА_5 діяв у складі оперативної групи сектору спеціальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, до якої входили ОСОБА_8 та двоє інших, не встановлених на даний час працівників вказаного підрозділу поліції, виконуючи обов`язки служби по виявленню та припиненню кримінальних та адміністративних правопорушень у паливно-енергетичній сфері, не знайшло свого підтвердження.

А також, в клопотанні зазначено, що «неправомірну вигоду після її отримання запланували розподілити між собою. Для реалізації свого злочинну наміру на спільне вчинення кримінального правопорушення, вказані працівники поліції обумовили між собою механізм його вчинення та розподілили між собою ролі».

Слідчий суддя вважає, що в протоколах допиту підозрюваних, які відмовилися давати пояснення на підставі ст.63 Конституції України, відсутні такі свідчення. Документів про допит інших осіб, які б могли вказати на такі обставини, також не має, тому зазначене є припущенням, яке не обґрунтовується жодним доказом.

А також в клопотанні вказано - «за попередньою змовою групою осіб, як співвиконавці злочину, з метою досягнення спільної раніше обумовленої злочинної мети у вигляді особистого незаконного збагачення членів оперативної групи у складі чотирьох працівників сектору спеціальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області».

Слідчий суддя вважає що особа ОСОБА_5 та ОСОБА_8 встановлені і з`ясовано, що вони працюють в правоохоронних органах, але дві інші особи, як зазначає сам слідчий, невстановлені, тому суду незрозуміло чому «у складі чотирьох працівників сектору спеціальної поліції відділу кримінальної поліції Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області».

Суду не надано доказів того, що підозрюваний ОСОБА_5 взагалі отримував кошти від ОСОБА_9 , так як з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 вбачається, що він поклав пакунок до бардачку свого автомобіля. Хоча свідок ОСОБА_9 і повідомляє, що до бардачку йому наказав покласти гроші ОСОБА_5 і потім їх забрав, але згідно до протоколу затримання особи, ОСОБА_5 був зразу затриманий з застосуванням фізичної сили, тобто не міг вільно робити будь-які дії, а згідно протоколу огляду від 28.10.2021 року грошові кошти були знайдені на землі, біля заднього лівого колеса автомобіля «Москвич» з ДНЗ В7886ІХ, а ОСОБА_5 сидів на передньому правому сидінні.
Прокурором не надані пояснення того, як гроші змогли опинитися в іншому місці.
А враховуючи, що затримали ОСОБА_5 о 00-10 годині, а згідно до протоколу огляду вони були знайдені в іншому місці о 02-40 годині, то у суду виникають сумніви у достовірності наданих матеріалів клопотання.
В тому ж протоколі допиту свідка ОСОБА_9 вказано, що гроші, які він поклав до бардачку, не є хабарем, а є грошима позики для ОСОБА_10 , тобто вони навіть не призначалися ОСОБА_5 ..
А також, протокол допиту не містить відомостей про вручення ОСОБА_9 працівниками СБУ грошових коштів у нього вдома, коли він приїхав за ними.
З протоколів допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 28.10.2021 вбачається, що вони прибули до будинку ОСОБА_9 для складання протоколу огляду, помітки та вручення грошових купюр о 21-00 годині. Тобто заздалегідь до навіть телефонного дзвінка ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , і відповідно до скоєння правопорушення. Крім того, протокол був складений і вручені кошти ОСОБА_9 у нього вдома в час, в який той знаходився в своєму автомобілі з ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , що є не встановленням і розбіжностями в обставинах, які зазначені в клопотанні.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що викладене як в клопотанні, так і в повідомленні про підозру формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки містить протиріччя, тому порушує право на захист від конкретного обвинувачення.

Слідчий суддя вважає, що клопотання має багато розбіжностей та неточностей, які не доводять обставини, зазначені в клопотанні, та не дають можливість впевнитись в існуванні підстав підозрювати особу у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.368 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Враховуючи, що стороною обвинувачення належним чином не обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, оскільки факт вимагання та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, не знайшов свого підтвердження, тому, слідчий суддя вважає за необхідне - відмовити у задоволенні клопотання.
Оскільки слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість підозри, то інші підстави для застосування запобіжного заходу, застосування більш м`якого або альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не підлягають розгляду.
Керуючись ст. ст. 193,194,376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В клопотанні старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, старшого лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 14.07.2021 р., про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .