В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

представника потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0002632 від 01.11.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Попасна Луганської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, працюючого слюсарем АВР в МКП «Херсонський водоканал», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 01.11.2020 близько 06:30 години, керуючи технічно-справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тираспільській від вул. Ілюші Куліка, в напрямку вул. Українська в м. Херсоні, порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, а саме: виїжджаючи на перехрестя з вул. Тираспільскою та вул. Українською не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по вул. Українській від пр. Ушакова.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров?я. Вказані наслідки перебувають в причинному зв?язку з порушенням вимог п. п. 2.3 «Б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), 16.11 (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху) ПДР водієм ОСОБА_5 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, не заперечував проти обставин, інкримінованого йому кримінального правопорушення. Цивільний позов в частині завданої моральної шкоди визнав частково в сумі двадцять тисяч гривень, посилаючись на не співмірність заявленої суми до відшкодування, дійсним обставинам справи. Крім того просив суд звернути увагу на ту обставину, що заявлена потерпілим сума є для нього завеликою, враховуючи місце його роботи та розмір заробітної плати. Зазначив, що через сина потерпілого, передавав 10 тисяч гривень в рахунок витрат на лікування. Не зробив цього особисто, оскільки на час досудового розслідування йому було заборонено спілкуватись з потерпілим.

Дав показання про те, що 01.11.2020 після 06:00 години ранку їхав на своєму автомобілі «Daewoo Lanos» по вул. Тираспільській зі сторони вул. І.Куліка в м. Херсоні. Перед вул. Українська зупинився і подивився чи немає автомобілів справа від нього. Не побачивши автомобілів, подивився наліво і продовжив рух, проте безпосередньо на перехресті відбулось зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21214». Автомобіль потерпілого було пошкоджено зі сторони водійської двері. Визнав, що дійсно мав пропусти автомобілі, які рухались по вул. Українська, проте хоча і дивився по сторонах перед виконанням маневру, але автомобіль під керуванням потерпілого не побачив.

Потерпілий ОСОБА_6 дав показання про те, що 01.11.2020 рухався на власному автомобілі «ВАЗ 21214» біля 06:30 години ранку по вул. Українська зі сторони пр. Ушакова в м. Херсоні. Коли проїжджав перехрестя з вул. Тираспільською, то з лівого боку в його автомобіль врізався інший, від чого він не менше трьох раз перевернувся. Вказаний автомобіль на його переконання навіть не призупинився перед перехрестям і на повній швидкості виїхав на вул. Українську. З автомобіля вийшов самостійно, хоча втрачав свідомість.

З місця ДТП його забрала швидка допомога. В лікарні йому було накладено шви на голову, після чого шість днів перебував на стаціонарному лікуванні, а потім ще майже чотири місяці проходив амбулаторне лікування та потребує подальшої реабілітації.

З приводу заявленого цивільного позову зазначив, що 10 тисяч гривень йому обвинувачений дійсно відшкодував, 78 тисяч гривень сплатила страхова компанія за пошкоджений автомобіль, а заявлену моральну шкоду оцінює в 200 тисяч гривень, оскільки внаслідок ДТП порушився звичайний устрій життя, а обмеження фізичних можливостей перешкоджало роботі. Постійне відвідування лікарів та неможливість певний час самостійно пересуватись морально виснажило.

Показання як потерпілого, так і обвинуваченого в частині місця дорожньо-транспортної події, напряму руху обох автомобілів до зіткнення, характеру їх зіткнення, підтверджено протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.11.2020, в якому зафіксовано місце, де відбулась дорожньо-транспортна подія: вул. Українська на перехресті з вул. Тираспільська в м. Херсоні; наявність на перехресті дорожніх знаків: 2.3 (головна дорога) по якій їхав автомобіль «ВАЗ 21214», 2.1 (дати дорогу), розміщений на дорозі по якій їхав автомобіль «Daewoo Lanos», загальна ширина дорожнього покриття: 7,3 м.; вид та стан покриття: асфальтобетонне сухе чисте; локалізація пошкоджень обох транспортних засобів: «ВАЗ 21214» - пошкодження лівої частини кузова, деформація по всьому кузову; «Daewoo Lanos» - пошкодження передньої частини кузова. Протокол містить додаток у вигляді план-схеми, де відображено розташування транспортних засобів після зіткнення, а також відстань на якій вони розташовані по відношенню до сталих об`єктів.

Висновком експерта №840 від 11.12.2020 підтверджено показання потерпілого з приводу наявності тілесних ушкоджень, що були наслідком ДТП. Так встановлено, що закриті компресійні переломи тіл 1-го, 2-го, 3-го, 5-го, 9-го грудних хребців 1-2 ступеня, перелом рукоятки грудини, забій грудної клітки, струс головного мозку, скальпована рана голови, виникли від травматичних дій тупими предметами, не виключено 01.11.2020 в салоні автомобіля при зіткненні з іншим автомобілем.

Закриті компресійні переломи тіл 1-го, 2-го, 3-го, 5-го, 9-го грудних хребців 1-2 ступеня, перелом рукоятки грудини, забій грудної клітки відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Струс головного мозку, скальпована рана голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Позиція потерпілого та обвинуваченого щодо характеру зіткнення транспортних засобів та їх контактування співвідносяться з висновком експерта №442-АТ від 04.12.2020, відповідно до якого первинний контакт відбувся між передньою частиною кузова автомобіля марки «Daewoo Lanos» TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 та лівою бічною частиною кузова автомобіля марки «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Кут між повздовжніми осями транспортних засобів в момент первинного контакту був близьким до 90о (+/-5о) проти ходу годинникової стрілки від повздовжньої вісі автомобіля «Daewoo Lanos» TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до повздовжньої вісі автомобіля ВАЗ 21214, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За висновками експерта № 440-АТ від 20.11.2020 та № 441-АТ від 25.11.2020 перед настанням даної дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобілів Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились у технічно-працездатному стані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сукупність перевірених та досліджених в судовому засіданні доказів, які повністю узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого кримінального правопорушення, свідчать, що ОСОБА_5 дійсно порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 16.11 ПДР, у зв`язку з чим допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок якого останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Досліджені судом докази є належними та допустимим з точки зору ст. ст. 85, 86 КПК України, ставити їх під сумнів підстав немає.

При вирішенні заявлених позовних вимог суд приходить до наступних висновків.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 240 тисяч гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 200 тисяч гривень моральної шкоди. У подальшому потерпілим подана заява, якою він просить стягнути з обвинуваченого 10000 грн. матеріальної шкоди завданої здоров`ю, а також моральну шкоду відповідно до вимог викладених у позовній заяві, а саме: 200000 грн.

Обґрунтовуючи свою заяву в частині стягнення матеріальної шкоди вказав, що витрати пов`язані з пошкодженням його авто відшкодовані ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна». Не відшкодованими залишились витрати пов`язані з транспортуванням його пошкодженого авто в сумі 1500 грн., що підтверджені фіскальним чеком від 12.11.2020. На придбання ліків для відновлення стану здоров`я ним витрачено 10 000 грн., які він і просить стягнути з обвинуваченого.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.04.2021 цивільним відповідачем визнано ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна».

Дослідивши докази на обґрунтування заявлених цивільним позивачем позовних вимог, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1888 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Доданими до цивільного позову фіскальними чеками підтверджуються витрати потерпілого на придбання ліків та медичних послуг в сумі 7424 грн. 60 коп. Також обвинуваченим вказано про здійснення витрат на придбання медичних матеріалів на 1077 грн. За таких обставин в суді доведено, що злочином потерпілому завдано майнову шкоду в сумі 10001 грн. 60 коп.

Як слідує з розписок від 11.11.2020 та від 23.11.2020 обвинувачений ОСОБА_5 сплатив потерпілому ОСОБА_6 10000 грн. на витрати пов`язані з ДТП.

За таких обставин враховуючи принцип диспозитивності та враховуючи заявлення потерпілим позовних вимог в сумі 10000 грн., які сплачені обвинуваченим до звернення з даним позовом, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди має бути відмовлено.

В частині стягнення відшкодування завданої моральної шкоди суд враховує наступне.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка його спричинила при наявності його вини.

Частиною 1 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки судом встановлено, що отримане ОСОБА_8 ушкодження здоров`я є наслідком вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про виникнення у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню по відшкодуванню моральної шкоди, суд зважає на наступні обставини справи. ОСОБА_6 отриманими тілесними ушкодженнями заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що порушило його звичні нормальні зв`язки, йому необхідно було лікуватись, а отже додавати додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому суд приймає до уваги характер отриманих потерпілим тілесних ушкоджень та доводи потерпілого про те, що тілесні ушкодження викликають у нього фізичний біль, переживання, знижений настрій.

Враховуючи обставини справи, доводи викладені потерпілим ОСОБА_6 в обґрунтування розміру завданої моральної шкоди, з урахуванням обставин, встановлених при розгляді судом кримінального провадження, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню зі стягненням на користь потерпілого 50000 грн.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується як за місцем зареєстрованого проживання, так і за місцем роботи. Також суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений вживав заходів до відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не перебуває, злочин вчинив не у стані алкогольного або наркотичного сп?яніння, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Обставиною, що пом`якшує покарання судом враховується повне визнання своєї вини обвинуваченим та його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 286 КК України, пов`язане із обмеженням волі, зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оцінюючи необхідність призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує наступне.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного (п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14).

Правопорушення, вчинене ОСОБА_5 не було спричинено внаслідок грубого умисного порушення вимог ПДР, такого як наприклад перебування стані алкогольного сп?яніння тощо. ОСОБА_5 усвідомлює свою винуватість у вчиненні ДТП та щиро розкаюється у вчиненому. Вжив заходів до відшкодування завданої матеріальної шкоди. Доказів притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за інші порушення ПДР, навіть в порядку КУпАП) матеріали справи не містять. Отже, суд вважає за можливе не застосовувати відносно обвинуваченого додаткове покарання.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 було помилково інкриміновано саме грубе порушення вимог ПДР. Наведений висновок можна зробити, з огляду на раніше викладені обставини, а також на той факт, що обвинувачений допустив порушення фактично внаслідок неуважності перед виїздом на перехрестя, а тому розцінювати порушення ним вимог п. 16.11 ПДР як грубе порушення в даному конкретному випадку підстав не вбачається, а тому наведена обставина має бути виключена з обсягу пред`явленого обвинувачення .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано лише з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме: автомобіля «Daewoo Lanos», TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , а також автомобіля «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта в сумі 5028 гривень 28 копійок.

Керуючись ст. ст. 124, 174, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

* Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

* Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5028 (п`ять тисяч двадцять вісім) гривень 28 (двадцять вісім) копійок.

* Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2020 (№ справи 766/17383/20), а саме: 1. автомобіль «Daewoo Lanos», TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_9 ; 2. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

* Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2020 (№ справи 766/17383/20), а саме: 1. автомобіль «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_10 ; 2. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Речові докази:

1. автомобіль «Daewoo Lanos», TF69Y, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - вважати повернутими законному володільцю, а саме: ОСОБА_5 .

2. автомобіль «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 - вважати повернутими законному володільцю, а саме: ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1