Дата документу 17.01.2022 Справа № 331/6850/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/6850/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/83/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, українця, громадянина України, маючого повну загальну освіту, не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 лютого 2022 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 45400 грн., -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

8 грудня 2021 року приблизно о 14 год. 05 хв., ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили власних рук, шляхом ривку вхідних дверей проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки шляхом вільного доступу з касового апарату та шкіряної косметички, які знаходилися за барною стійкою, намагався таємно викрасти грошові кошти у сумі 570 гривень, що належить ПП «Флайт», сховавши до правої кишені своїх спортивних брюк, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ПП «Флайт» на вказану суму, але не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони ЗФ ТОВ «Венбест» на місці вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

8 грудня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 4).

8 грудня 2021 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 14-17).

9 грудня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 31-34).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 альтернативний вид запобіжного заходу не пов`язаний з утриманням під вартою, а саме, домашній арешт у нічний період доби з 22 год. вечора до 6 год. ранку за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 (або за місцем проживання рідного брата підозрюваного за адресою: АДРЕСА_4 ) .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підозрюваний стверджує, що не буде намагатись переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, що досудове розслідування швидше закінчилось.
Вказує, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, а саме, постійно приймає участь в утриманні та вихованні малолітньої дитини, проживає у квартирі свого родича за адресою: АДРЕСА_2 , має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Також зазначає, що в м. Запоріжжі проживає рідний брат підозрюваного ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 , разом із дружиною та дитиною.
Звертає увагу на те, що під час судового засідання ОСОБА_10 був допитаний у якості свідка та виявив бажання надати ОСОБА_7 місце проживання під час застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та працевлаштувати брата на час досудового розслідування та судового слідства.
Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що у жовтні листопада 2021 року ОСОБА_7 перебував у тяжкому стані на стаціонарному лікуванні в Запорізькій обласній інфекційній лікарні з діагнозом короновірусна хвороба та не пройшов відповідну медичну та психологічну реабілітацію після перенесеного захворювання.
Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий.
Зауважує, що оскільки підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, то будь-які ризики можливого ухилення підозрюваного від суду та вчинення інших злочинів відсутні.
Також зазначає, що судом не враховано обставини затримання ОСОБА_7 , а саме він затриманий працівниками охоронного підприємства, які незаконно провели його обшук та вилучення грошових коштів, а потім вложили до карманів одежі речі та грошові кошти у іншому меншому розмірі. Всі ці незаконні дії відбувалися до прибуття працівників поліції та офіційного затримання та обшуку підозрюваного.
Вказує, що на місці затримання підозрюваний не скористався правовою допомогою адвоката, що взагалі ставить під сумнів обставини викладені в повідомленні про підозру та дає підстави вважати процесуальний документ необґрунтованим.
Зазначає, що застосований судом альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 45400 грн. є необґрунтованим, його умови неможливі для виконання підозрюваним і його близькими родичами.
У судовому засідання апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції законне, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними, оскільки у підозрюваного немає постійного місця проживання, немає стійких соціальних зв`язків, дитину не утримує, вчинив замах на тяжкий умисний злочин.
Повідомлений належним чином підозрюваний ОСОБА_7 заяв забезпечення його участі або про відкладення розгляду поданої його захисником апеляційної скарги не подавав.
Від захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду за її апеляційною скаргою у її відсутність.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, який законом віднесено до тяжких умисних корисливих злочинів проти власності та за вчинення якого передбачено покарання до 6 років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 6 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_7 офіційно не працює, суспільно - корисною працею не займається, відсутні дані, що він має постійне джерело доходу, що у свою чергу, свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних злочинів.
Таким чином, органом досудового розслідування було доведено та обґрунтовано існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_10 приймає участь в утриманні та вихованні малолітньої дитини, проживає в квартирі свого брата, має місце реєстрації, буде сприятиме слідству, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім того, слід зазначити, що даних про такий стан здоров`я особи, щоб унеможливлювало застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційному суду не надано, а тому посилання захисника на те, що підозрюваний після лікування в інфекційній лікарні не пройшов відповідну медичну та психологічну реабілітацію не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

З приводу доводів захисника щодо порушення органом досудового розслідування процедури затримання підозрюваного, то колегія суддів вважає є необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження.
Крім того, колегія суддів зазначає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі було визначено мінімальний, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, а тому посилання на необґрунтованість такого розміру застави є неприйнятними.
Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 лютого 2022 року включно, з визначенням розміру застави у сумі 45400 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4