Справа № 347/125/22
Провадження № 1-кс/347/29/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 14.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
17.01.2022 року слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000013 від 14.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
Із клопотання вбачається, що 14.01.2022 року до Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області надійшло повідомлення інспектора сектору реагування патрульної поліції Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що в селі Смодна Косівської міської територіальної громади під час складання адміністративного матеріалу особа, у відношенні якої складався адміністративний протокол, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, висловила пропозицію надати неправомірну вигоду ОСОБА_4 , який є службовою особою, а в подальшому надала таку вигоду - грошові кошти у сумі 100 Євро.
З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, заступником начальника слідчого відділення Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_3 , у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, 14.01.2022 року було проведено огляд місця події, з дотриманням, вимог ст.233 КПК України, де за результатом проведеного огляду із застосуванням технічних і спеціальних засобів фіксації, було виявлено та вилучено дві купюри номіналом 50 (п`ятдесят) Євро, серіями та номером SA і S5, які поміщено в спецпакет KIV2102690 та опечатано без вільного доступу, про що складено відповідний протокол.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в якій клопотання підтримують та просять суд його задовольнити повністю.
Власник/володілець майна, на яке передбачається накласти арешт, в судове засідання не прибув, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
За змістом ч.1 ст.172 КПК України встановлено дводенний строк розгляду клопотання про арешт майна з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання осіб, вказаних у даній статті не є перешкодою для розгляду клопотання. Отже, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності власника речового доказу ОСОБА_5 .
Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.3), копію рапорта (а.с.4-5), копію пояснення ОСОБА_5 (а.с.5), копію протоколу огляду місця події (а.с.6-8), копію постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу (а.с.9) - слідчий суддя вбачає підстави для задоволення даного клопотання, оскільки в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що вказані в клопотанні речі мають значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000013 від 14.01.2022 року, а тому, з метою їх збереження як речових доказів та предметів дослідження під час проведення відповідних експертиз, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речових доказів, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме дві купюри номіналом 50 (п`ятдесят) Євро, серія та номер SA і S 5, які поміщено в спецпакет KIV2102690 та опечатано без вільного доступу, з метою збереження речових доказів.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.
Арешт може бути скасований в порядку ст.174 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1