Провадження № 1-кс/761/524/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участі
секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_3 яка діє в інтересах ТОВ «Б С» на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
до Шевченківського районного суду м. Києва 14.12.2021 надійшла скарга представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_3 яка діє в інтересах ТОВ «Б С» на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого під час обшуку 21.04.2021 приміщенні, розташованому за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Ковельська, 10.

Скарга мотивована, зокрема, тим, що у період з 21.04.2021 року в межах кримінального провадження №0000236 ід 06.10.2020 надано дозвіл на обшук офісного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено ряд речей а саме: ноутбук марки Dell та зарядний пристрій до нього, системний блок марки Lenovo, системний блок марки Qbox, системний блок марки HP. Арешт на вказане майно на даний час скасовано, що свідчить про протиправність його подальшого утримування.

У судове засідання представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_3 та слідчий не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги та додані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, як зокрема нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Також відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчому судді не надано доказів того, що на вилучене майно було накладено арешт, а відтак вилучені речі та документи мають статус тимчасово вилученого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; недоторканність права власності; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивність.

Так, відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 26 цього Кодексу сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, до матеріалів скарги представником власника майна не долучено протоколу обшуку, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися, що майно, яке заявник просить повернути, було дійсно вилучене під час проведення вказаного обшуку.

Поряд з цим, скаржник в судове засідання не з`явився та не підтвердив належними доказами свої доводи викладені у скарзі.

Отже, слідчий суддя не має підстав для висновку про те, у кримінальному провадженні допущено бездіяльність, а тому слідчий суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 13, 16, 22, 26, 167-169, 233, 234, 236, 303, 305, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні скарги представника власника тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_3 яка діє в інтересах ТОВ «Б С» на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - відмовити

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя