Номер провадження: 11-сс/813/394/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 про відмову у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на постанову слідчої другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження від 17.08.2021 у кримінальному провадженні №0000595, внесеному до ЄРДР 08.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 року відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на постанову слідчої другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження від 17.08.2021 у кримінальному провадженні №0000595, внесеному до ЄРДР 08.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування закінчився та відповідно до вимог абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого представник потерпілого подала апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу слідчого незаконною та ухваленою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що в ході досудового розслідування слідчим взагалі не збиралися необхідні докази щодо винуватості особи, яку ОСОБА_6 звинувачує у вчинені кримінального правопорушення, не виконані вказівки прокурора та певні рішення суду щодо бездіяльності слідчого. Вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що за весь період досудового розслідування не здійснено необхідних слідчих дій (допит особи, яку потерпілий звинувачує у вчиненні кримінального правопорушення та вказав у свої протоколах в якості потерпілого, не проведений одночасний допит між потерпілим та особою, яку потерпілий звинувачує у вчинені кримінального правопорушення) та інші слідчі дії.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати та направити матеріали кримінального провадження прокурору (процесуальному керівнику) Одеської обласної прокуратури для продовження досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведено без участі апелянта та прокурора, оскільки останні будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились. Адвокат ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі, просила провести апеляційний розгляд за її відсутності.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів кримінального провадження наданих апеляційному суду вбачається, що 08.08.2019 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва 14.05.2019 за заявами ОСОБА_6 від 09.01.2019, 14.01.2019 та 15.01.2019 внесено відомості до ЄРДР №0000595 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Надалі 17.08.2020 постановою слідчої другого СВ СУТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_8 кримінальне провадження закрито у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування закінчився та жодній особі не повідомлено про підозру.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Статтею 12 КК України передбачено, що залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. Особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі. Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.

Так, санкція ч. 1 ст. 365 КК України, передбачає максимальне покарання до п`яти років позбавлення волі, що є нетяжким злочином, а тому строк досудового розслідування у даному кримінальному проваджені відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 219 КПК України становить один рік з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, якщо не вирішено його питання про продовження.

Наведені вище положення кримінального процесуального закону, з урахуванням дати реєстрації кримінального провадження вказують на те, що органом досудового розслідування в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, що вказували на необхідність закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, всупереч доводів апеляційної скарги, погоджується з викладеними в оскаржуваній ухвалі слідчого судді висновками про необхідність відмови в задоволені скарги з посиланням на законність постанови слідчого та прийняття її у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Висновки апеляційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на вимогах закону, у зв`язку з чим прийняте слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.

Будь яких інших даних, які б вказували на істотні порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 про відмову у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на постанову слідчої другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження від 17.08.2021 у кримінальному провадженні №0000595, внесеному до ЄРДР 08.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4