ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/242/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 128 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 року обмеження волі (в редакції статті станом на дату вчинення).

Строк відбування призначеного судом покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Задоволено цивільний позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь обласного бюджету для перерахування Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації кошти, витрачені на лікування потерпілого в сумі 13679,99 грн.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення із ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 32255,06 грн. та моральної шкоди в розмірі 750000 грн.

Відмовлено в іншій частині заявленого ОСОБА_10 цивільного позову.

Питання щодо речових доказів вирішено.

Згідно з вироком, 13 липня 2018 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 . Перебуваючи поблизу закладу громадського харчування Гостинний дім Зодіак, що по вул. Січових Стрільців, 15 в с. Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області під час словесного конфлікту із ОСОБА_10 , діючи з необережності, не передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно наніс удар кулаком правої руки в праву ділянку обличчя потерпілому, від якого останній впав на спину, вдарившись лівою задньо-боковою частиною голови до асфальтового покриття. Внаслідок падіння з висоти власного росту та зіткнення потиличної ділянки голови із асфальтовим покриттям, потерпілий ОСОБА_10 отримав травму голови у вигляді перелому кісток склепіння і основи черепа, рани лівої скронево-тім`яної-потиличної ділянки, епідуральної гематоми у лівій гемісфері головного мозку, протиударних вогнищ забою речовини головного мозку у правій тім`яно-скроневій ділянці, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі від 22 червня 2021 року обвинувачений просив скасувати оскаржуваний вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, однак в подальшому змінив апеляційні вимоги і просив скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання і призначити більш м`яке покарання. Свої вимоги мотивував тим, що судом при постановленні оскаржуваного вироку допущено помилку у його році народження, вказано помилково 1988р., хоча справжнім роком його народження є 1998 р., що на його думку є невстановленням особи обвинуваченого і є причиною для скасування даного вироку. Вважав, що призначене йому покарання є надто суворим, з огляду на ряд пом`якшуючих обставин, суб`єктивну сторону злочину та можливість передбачити тяжкі наслідки, а також позитивні характеризуючі дані та можливість його виправлення без ізоляції. Також, заперечував стосовно вирішення цивільного позову ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, розмір відшкодування якої на його думку не є розумним та справедливим. Вважав недоведеним розмір понесених потерпілим матеріальних витрат на лікування

Також, ОСОБА_7 подав клопотання, в якому просить скасувати оскаржуваний вирок, а кримінальне провадження відносно нього закрити і звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,

пояснення обвинуваченого, який не підтримав наведені в його апеляційних скаргах вимоги і після роз`яснення йому судом наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав просив задовольнити його клопотання і закрити кримінальне провадження за закінченням строків давності,

доводи захисника, який підтримав заявлене обвинуваченим клопотання,

думку прокурора і представника потерпілого, які вважають доводи клопотання про закриття кримінального провадження обґрунтованими і не заперечували проти його задоволення,

перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміноване ОСОБА_7 діяння було вчинено 13 липня 2018 року і органом досудового розслідування та судом першої інстанції його дії кваліфіковано за ст. 128 КК України.

Санкція ст.128 КК України в редакції станом на день вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбачала накладення покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст.128 КК України в цьому кримінальному провадженні закінчився 13 липня 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки в ході апеляційного розгляду встановлено, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення і до набрання чинності ухваленого відносно нього вироку минуло понад три роки, протягом цього періоду він не ухилявся від досудового розслідування або суду, то обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Керуючись ст. 417 КПК України апеляційний суд, встановивши обставини, визначені ст. 284 цього Кодексу, вважає за необхідне обвинувальний вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження, а цивільні позови прокурора і потерпілого залишити без розгляду. Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 , скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження відносно нього закрити.

Цивільні позови прокурора Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації та потерпілого ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Речові докази:

одяг ОСОБА_10 , а саме штани чоловічі джинси синього кольору марки «Big Cowers», сорочку чоловічу в геометричний малюнок чорного, червоного та темно синього кольорів марки «Syendo», труси чоловічі темно синього та голубого кольорів із написом «UOMO UNDERWEAR», пару шкарпеток чорного та оранжевого кольорів, пару чоловічих кросівок червоного кольору із білою полосою марки «Vans» повернути ОСОБА_10 ;

одяг ОСОБА_7 , а саме футболку білого кольору, штани чоловічі джинси синього кольору, пару кросівок з трикотажу чорно-білого кольору повернути ОСОБА_7 ;

п`ять паперових конвертів, в яких знаходяться ватні палички та паперові серветки із змивами речовини булого кольору, два паперових конверти із тампонами - змивами з рук ОСОБА_7 та два паперових конверти із зрізами нігтьових пластин з рук ОСОБА_7 знищити.

Накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.07.2018р. №607/13325/18 арешт скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді