Справа № 643/1994/22
Провадження № 1-кс/643/710/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2022 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суд м. Харков ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003493 від 20.12.2021,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003493 від 20.12.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи з 12.12.2018 посаду ректора Харківської Державної Академії Фізичної Культури (далі - ХДАФК), , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто одержання для себе неправомірної вигоди службовою особою, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказану квартиру з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного в дохід держави, оскільки, на думку сторони обвинувачення, існує реальна загроза відчуження цього майна, що у подальшому позбавить можливості застосування передбаченої ч.3 ст.368 КК України міри покарання в частині конфіскації майна.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, слідчий подав заяву в якій клопотання підтримав та просив розглянути без його участі.
Слідчий суддя, враховуючи клопотання слідчого та вимоги ч.2 ст.172 КПК України, визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна, з метою забезпечення виконання арешту майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження зареєстроване 20.12.2021 за №0003493 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Слідчим за погодженням з прокурором 21.01.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.
Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до п.3 ч.2, ст.170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно з приписами ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Аналіз викладеного законодавства і обставин справи свідчить, що є передбачені законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Так, санкція ч.3 ст.368 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити йому покарання у виді конфіскації майна.
Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 , одноосібно, на праві приватної власності належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо необхідності накладення арешту на майно, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, на теперішній час здійснюється досудове розслідування, слідчим доведені законні підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку що вказаним заходом забезпечення може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням та на переконання суду, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик відчуження майна.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.
Керуючись статтями: 107, 131-132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 24.04.2018, видавник: орган: 6317), шляхом заборони відчуження, розпорядження, з забороною органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, розпорядження та користування, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше).
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної вили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1