ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/771/22 Справа № 210/5335/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
З апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він не згоден з ухвалою суду та не вбачає підстав для подальшого тримання його під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він позитивно характеризується, і всім своїм ставленням показує, що він довів своє виправлення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 , в тому числі щоденник індивідуальної роботи із засудженим встановив, що згідно із оцінкою ступеню виправлення станом на 26.07.2021 року - засуджений став на шлях виправлення, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до умов і правил режиму утримання не довів свого виправлення, оскільки на час розгляду на шлях виправлення лише став, а тому клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_7 за час його перебування в Дніпровській установі виконання покарань № 4, з 26.07.2019 року в ДУ Жовтоводська виправна колонія № 26 та з 27.09.2019 року в Міжобласній лікарні м. Дніпро характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування з 26.10.2019 року в ДУ Жовтоводська виправна колонія № 26 характеризувався посередньо, мав 2 заохочення, стягнень не мав. За час перебування з 10.08.2020 року в ДУ Криорізька випрвна колонія № 80 характеризується посередньо, має 1 заохочення, стягнень не має. Працевлаштований різноробітником в цеху ЮМЗ. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення неслужбових стосунків. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова просвіта та у виховних заходах, які проводяться в установі. Участі у самодіяльних організація, які працюють в установі, не бере. 11.02.2021 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як такому, що лише стає на шлях виправлення, та 19.08.2021 року - відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому, що став на шлях виправлення. 26.07.2021 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої визначено ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як середній.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Наявність у ОСОБА_7 лише трьох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 13.06.2019 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Посилання засудженого на те, що він позитивно характеризується, і всім своїм ставленням показує, що він довів своє виправлення, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки зазначене спростовується характеристикою засудженого ОСОБА_7 (а.п. 11).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні заяви засудженого, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2021 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4