КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ЦИКАДА» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «КУА «Цикада» (), які знаходяться на наступних рахунках:

-№№ НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , відкритих у АТ «АЛЬПАРI БАНК» (МФО 380894);
-№ НОМЕР_3 , відкритому у АТ «РВС БАНК» (МФО 339072);
-№№ НОМЕР_4 , НОМЕР_4 і НОМЕР_4 , відкритих у АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києвi (МФО 300346);
-№№ НОМЕР_5 , НОМЕР_5 і НОМЕР_5 , відкритих у АТ «ПУМБ» (МФО 334851).
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ЦИКАДА» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що відповідність арештованого майна ознакам речового доказу не доведено, товариства немає жодного відношення до кримінального провадження, досудове розслідування у якому проводиться і в рамках якого внесено клопотання про арешт майна.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився без участі представника власника майна, копія оскаржуваної ухвали була отримана лише 01.10.2021 року, а тому апеляційна скарга вважається такою, яка подана в межах строку на оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку представників власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання сторони обвинувачення про арешт майна відбувся без повідомлення представника власника майна, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як вважає колегія суддів, вказані норми закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, відповідно до наданих апеляційному суду матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 10.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ст.. 220-2, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 2019 року по теперішній час ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , маючи безпосередній контроль над компаніями, які здійснюють професійну участь на фондовому ринку України, зокрема ТОВ «ФК «Перший фінансовий посередник» (), ТОВ «КУА «Паскаль» (), ТОВ «Сігніфер» (), ТОВ «І-Нвест» (), ТОВ «ІК «Говерла» (), ПРАТ «Майстер Брок» (), ТОВ «Баккет» (), ТОВ «І-НВЕСТ» () за попередньою змовою з фізичними особами та посадовими особами страхових компаній та державних установ, визначивши вчинення злочинів, як одне з основних джерел для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, розробили та організували схему щодо легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, формування фіктивних страхових резервів та доходів фізичним особам, інструментом чого виступали «технічні» цінні папери (далі-ЦП) та облігації внутрішньо державної позики (далі-ОВДП) з подальшим відображенням інформації в деклараціях про доходи та фінансових звітностях.
Встановлено, що ОСОБА_8 має безпосередній контроль над наступними компаніями, які здійснюють професійну участь на фондовому ринку України, а саме:
-ТОВ «ФК «Перший фінансовий посередник» ()
-ТОВ «КУА «Паскаль» (), яке має в управлінні ПАТ «ЗНВКІФ «Медінвест-Україна» (),
-ТОВ «І-Нвест» (),
-ТОВ «ІК «Говерла» (),
-ПРАТ «Майстер Брок» (),
-ТОВ «Баккет» ();
-ТОВ «РК «Придніпров`є» ()
-ПАТ «ЗНВКІФ «Прайвет Еквіті» ():
-ПАТ «ЗНВКІФ «Сордант» (, ЄДРІСІ 13300008);
-ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» (, ЄДРІСІ 13300116);
-АТ «ЗНВКІФ «Сіті Прем`єр Груп» (, ЄДРІСІ 13300426);
-ТОВ «ІК «Говерла» () ;
-ТОВ «КУА «Цикада» ();
-АТ «ЗНВКІФ «Кріпто-Фонд» (, ЄДРСІ 13300846);
-АТ «ЗНВКІФ «Голдман» (, ЄДРІСІ 13300847);
-АТ «ЗНВКІФ «Юніверсал Коммерс Груп» (, ЄДРСІ 13300892);
-АТ «ЗНВКІФ «Кібертраст» (, ЄДРСІ 13300975);
-АТ «ЗНВКІФ «АКС Капітал» (, ЄДРСІ 13300975);
-АТ «ЗНВКІФ «Джі Пі Морган» (, ЄДРСІ 13300905);
-Грінкліф Ентерпрайзис Лімітед номер свідоцтва НЕ338140.
За результатами проведених операцій ОСОБА_8 від страхової компанії отримує незаконну винагороду в розмірі 1,5 % від наданої ним кількості ОВДП страховику, які в послідуючому легалізує.
Окрім цього вказана група осіб, яка організована ОСОБА_8 надає послуги щодо легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом фізичним та юридичним особам. Зокрема для ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та підконтрольним їм компаніям.
Встановлено, що з метою легалізації отриманих грошових коштів, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_12 звернулись до ОСОБА_8 , який розробив та реалізував схему щодо формування неправомірно отриманих доходів, інструментом чого виступили ОВДП, з подальшим їх відображенням в деклараціях про майновий стан та доходи.
Так, вказані вище особи укладають правочини щодо купівлі-продажу цінних паперів з компаніями, що підконтрольні ОСОБА_8 , за заниженими цінами, які через короткий проміжок часу продають підконтрольним ОСОБА_8 учасникам фондового ринку куплені ними раніше цінні папери за завищеними цінами.
Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від проведення вказаних правочинів формують доходи, які в подальшому відображаються в деклараціях та подаються в контролюючі органи з метою легалізації неправомірно отриманих грошових коштів.
На думку прокурора, отримані внаслідок вчинення суспільно небезпечних діянь грошові кошти виводяться в тіньовий, тобто неконтрольований державою, обіг через карткові рахунки підконтрольних фізичних осіб та поточні рахунки підконтрольних підприємств та надає групі осіб можливість отримувати надприбутки і використовувати грошові кошти на свої особисті цілі.
31 серпня 2021 року старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 за погодженням з заступником начальника відділу Кивської міської прокуратури ОСОБА_7 , повідомлено про підозру ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ст. 220-2 КК України.
01.09.2021 р. старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 за погодженням з заступником начальника відділу Кивської міської прокуратури ОСОБА_7 , повідомлено ОСОБА_15 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 220-2 КК України.
02.09.2021 року старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 за погодженням з заступником начальника відділу Кивської міської прокуратури ОСОБА_7 , повідомлено ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 220-2 та ч. 2 ст. 209 КК України.
06.09.2021 р. старшим слідчим відділу розслідування особливо важливих злочинів ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 за погодженням з заступником начальника відділу Кивської міської прокуратури ОСОБА_7 , повідомлено ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 220-2 та ч. 2 ст. 209 КК України.
Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_13 вищевказані грошові кошти, належні ТОВ «КУА «Цикада», визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
17.09.2021 року начальник відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме на грошові кошти ТОВ «КУА «Цикада» (), які знаходяться на наступних рахунках:

-№№ НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , відкритих у АТ «АЛЬПАРI БАНК» (МФО 380894);
-№ НОМЕР_3 , відкритому у АТ «РВС БАНК» (МФО 339072);
-№№ НОМЕР_4 , НОМЕР_4 і НОМЕР_4 , відкритих у АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києвi (МФО 300346);
-№№ НОМЕР_5 , НОМЕР_5 і НОМЕР_5 , відкритих у АТ «ПУМБ» (МФО 334851), посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року клопотання сторони обвинувачення задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000254 від 10.03.2020 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про який йдеться в клопотанні сторони обвинувачення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому доводи про відсутність повідомленої підозри у кримінальному провадженні, а тому неможливості арешту майна, є необгрунтованими.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні №0000254 від 10.03.2020 року, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність зазначеного майна ознакам речового доказу є необґрунтованими, оскільки вказане майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу, є предметом кримінальних правопорушень.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року, якою частково задоволено клопотання начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти ТОВ «КУА «Цикада» (), які знаходяться на наступних рахунках:

-№№ НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , відкритих у АТ «АЛЬПАРI БАНК» (МФО 380894);
-№ НОМЕР_3 , відкритому у АТ «РВС БАНК» (МФО 339072);
-№№ НОМЕР_4 , НОМЕР_4 і НОМЕР_4 , відкритих у АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києвi (МФО 300346);
-№№ НОМЕР_5 , НОМЕР_5 і НОМЕР_5 , відкритих у АТ «ПУМБ» (МФО 334851), залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ЦИКАДА» ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6105/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1