Справа № 569/1035/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Рівне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 11.01.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбатка, Приморського краю, Російської Федерації, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 11 січня 2022 року, о 09 год. 55 хв., перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Spar», який розташований за адресою: м. Рівне, проспект Миру, 2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за його діями з боку сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, діючи повторно, намагався таємно викрасти із торгових полиць супермаркету належні ТзОВ «АГРО-Р» товарно-матеріальні цінності, а саме: 1,89 кілограм вареників з картоплею н/ф заморожених вагових, вартістю 104,06 гривень, 1,88 кілограм риби с/м «Хек тушки», вартістю 139,43 гривні, один пластиковий стакан сметани торгової марки «Молокія 30% 370г», вартістю 36,54 гривні, 1 упаковку пакетів для сміття торгової марки «Фрекен Бок 70*110», вартістю 66,13 гривень, на загальну суму 346,17 гривень, які заховав у пакет та не оплативши їх вартість виніс із магазину.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести злочин до кінця у частині розпорядження викраденим майном йому не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був помічений та зупинений працівниками магазину.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що дійсно він, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті, вчинив замах на крадіжку майна, а саме вареників з картоплею, риби «Хек тушки», сметани, пакетів для сміття, вартість та найменування яких підтвердив. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ступінь завершення вчинення кримінального правопорушення; ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо; представник потерпілого у своїй заяві претензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри призначення покарання покладається на розсуд суду, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням у відповідності до ст. 76 КК України певних обов`язків.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази та процесуальні витрати - відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 66 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази та процесуальні витрати - відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1