Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/651/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 309 (229-5, 229-8) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 липня 2021 року.
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кіровоград, громадянин України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим та засуджений:
- за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць;

- за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік.
Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1961 гривню 40 копійок в рахунок відшкодування витрат, повязаних з проведенням експертиз.

Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту та незаконний посів і незаконне вирощування коноплі у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, за наступних обставин.
У кінці травня 2020 року, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, в ранковий час, ОСОБА_7 , проходив по 3-й об`їзній дорозі міста Світловодськ Кіровоградської області, де на узбіччі дороги, точне місце не встановлено, знайшов дикоростучі рослини роду конопель.

З метою виготовлення наркотичного засобу - канабісу для власного вживання, без мети збуту, без відповідного дозволу, ОСОБА_7 зірвав рослини конопель з листям на них, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який містить тетрагідроканабінол.

Після цього, ОСОБА_7 , вказаний наркотичний засіб, зберігаючи при собі переніс до місця своєї реєстрації - у домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де залишив у господарській будівлі за місцем свого мешкання, для приведення його у придатний до використання стан шляхом висушування стебел із листям конопель, та зберігав до моменту виявлення та вилучення співробітниками поліції.

19.06.2020 року, в період часу з 09:59 год по 10:47 год під час проведення обшуку в господарській будівлі на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, загальна вага якого в перерахунку на суху речовину становить 38,234 грама, згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № 829 від 23.06.2020, який ОСОБА_7 незаконно зберігав за вищевказаною адресою для особистого вживання, без мети збуту.

Також, у травні 2020 року, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 замовив через мережу Інтернет зерна рослини роду конопель. Після чого, перебуваючи на території власного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період з травня 2020 року до 19 червня 2020 року, незаконно здійснив посів та вирощування рослин роду конопель для власного вживання в кількості 14 штук, які 19 червня 2020 року о 10:00 год були виявлені і вилучені працівниками поліції.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № 832 від 25.06.2020, вказані рослини роду конопель, містять психотропну речовину тетрагідроканабінол.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи, юридичну кваліфікацію дій та доведеності вини обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції змінити і призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому КК України, визначивши його сплату відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з розстрочкою виплати певними частинами на строк до одного року.
Обгрунтовує свої вимоги тим, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального проступку) передбачено 4 альтернативних видів покарання, де штраф є найм`якішим видом, а обмеження волі найсуворішим.
Також, санкцією ч. 1 ст. 310 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального проступку) передбачено 3 альтернативних види покарання де штраф у розмірі від 100 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є найм`якішим видом покарання, а обмеження волі на строк до 3 років - найсуворішим.
Проте, призначаючи ОСОБА_7 найсуворіший вид покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції не в достатній мірі врахував, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність пом`якшуючої обставини щире каяття та відсутність обтяжуючих обстави. Отже, місцевим судом обвинуваченому ОСОБА_7 призначено занадто суворе покарання.
Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_6 в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, з таких підстав.
Висновки місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, окрім визнання ним винуватості, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і в апеляційній скарзі не заперечуються.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, сторонами кримінального провадження не оспорюється.
При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.
Що до поданої зміненої апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів зауважує наступне.
У зміненій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.07.2021, щодо ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, згідно з яким призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому КК України, визначивши його сплату відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Водночас, зазначені зміни до поданої апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 надійшли до суду апеляційної інстанції 8 листопада 2021 року, тобто після закінчення передбаченого законом строку на подання апеляційної скарги на вирок суду, у зв`язку з чим вони не можуть бути взяті до уваги та слугувати підставою для зміни меж перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до вимог, передбачених ч. 4 ст. 403 КПК, внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.

Відносно призначеного покарання ОСОБА_7 , колегія суддів вважає що в апеляційній скарзі сторони захисту не наведено достатнього обґрунтування на підтвердження того, що призначене покарання обвинуваченому є явно несправедливим через його суворість.

При цьому, як вбачається з оскаржуваного вироку дані, на які посилається сторона захисту в апеляційній скарзі були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Статтею 65 КК України регламентовані загальні засади призначення покарання. Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 75 КК України, якщо при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд ухвалює звільнити засудженого від відбування покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Так, при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення у виді кримінальних проступків, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, не працює та не має постійного доходу.

Відповідно до досудової доповіді, складеній Світловодським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області від 10.11.2020, ОСОБА_7 характеризується як особа із середнім рівнем вчинення повторного кримінального правопорушення та середнім ризиком небезпеки для суспільства. Виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно визнав щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
Дійшовши висновку, що ОСОБА_7 може бути виправлений без ізоляції від суспільства, місцевий суд визнав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини що пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора, який просив призначити покарання з іспитовим строком, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.
Зазначені вище обставини, колегія суддів вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а висновки суду першої інстанції про те, що обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства, є правильними.

Враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи, з урахуванням конкретних обставин справи, за своїм видом і розміром призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі із звільненням його від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами та відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України.

При цьому, доводи апеляційної скарги про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_7 не працює, та не має стабільного доходу.

Будь-яких інших доводів щодо незаконності вироку суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, оскільки доводи апеляційної скарги сторони захисту не знайшли підтвердження, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 липня 2021 року, стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4