Справа № 385/1571/21
Провадження № 1-кп/385/15/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2022 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Балка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, українця, який має загальну середню освіту, не одруженого, який перебуває в фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є депутатом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.02.2014 вироком Доманівського районного суду за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 5 місяців;

- 17.08.2015 вироком Сумського районного суду (справа №587/612/15-к) за ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, покарання відбуте;

- 16.08.2021 вироком Гайворонського районного суду за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з призначенням іспитового строку 1 рік,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , проживає без реєстрації спільно з співмешканкою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , який при цьому пов`язаний з останньою спільним побутом, має при цьому взаємні права та обов`язки, виховують спільну дитину ОСОБА_5 , 2020 року народження.

ОСОБА_4 , маючи схильність до вживання алкогольних напоїв, починаючи з 19.01.2021, вирішив стати на шлях систематичного вчинення психологічного насильства в сім`ї у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_6 , в межах їх сумісного місця проживання.

Так, ОСОБА_4 19.01.2020 приблизно о 19.00 годині, за місцем сумісного проживання з ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє (психологічне) насильство, яке виразилося в тому, що він, став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою, в ході якої застосовував ненормативну лексику у відношенні останньої. У зв`язку із зазначеними подіями стосовно нього співробітниками відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області 19.01.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №048090 та згідно постанови Гайворонського районного суду від 05.02.2021 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , не дивлячись на притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене домашнє насильство, продовжуючи нехтувати честю та гідністю своєї співмешканки ОСОБА_6 , 04.03.2021, приблизно о 16.50 годині, перебуваючи за місцем сумісного проживання з ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє (психологічне) насильство, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою та її донькою ОСОБА_7 , в ході якої застосовував ненормативну лексику у відношенні останніх та словесно погрожував фізичною розправою. У зв`язку із зазначеними подіями стосовно нього співробітниками відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області 25.12.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №48223 та згідно постанови Гайворонського районного суду від 12.04.2021 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Надалі ОСОБА_4 , не дивлячись на притягнення його до адміністративної відповідальності за допущене домашнє насильство, продовжуючи нехтувати честю та гідністю своєї співмешканки ОСОБА_6 , 12.07.2021, приблизно о 16.00 годині, за місцем сумісного проживання з ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє (психологічне) насильство, яке виразилося в тому, що він став ініціатором сварки на побутовому ґрунті зі своєю співмешканкою та її донькою ОСОБА_7 , в ході якої застосовував ненормативну лексику та словесні погрози фізичною розправою у відношенні останніх. У зв`язку із зазначеними подіями стосовно нього співробітниками відділення поліції №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області 12.07.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №048375 та згідно постанови Гайворонського районного суду від 29.07.2021 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив, та продовжив свої протиправні дії, спрямовані на психологічне насильство у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_6 , в межах їх сумісного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ОСОБА_4 , 10 листопада 2021 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за вище вказаною адресою та знову став ініціатором сварки на побутовому ґрунті з ОСОБА_6 . Саме в той час ОСОБА_4 вирішив вчинити у відношенні співмешканки, ОСОБА_8 , психологічне насильство.

Реалізуючи свій злочинний задум, ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, усвідомлюючи той факт, що перед ним його співмешканка, передбачаючи можливість настання негативних наслідків у вигляді погіршення її психологічного стану, нехтуючи її честю і гідністю, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співмешкання, ображаючи та залякуючи останню, почав висловлювати погрози на її адресу, поєднані з ненормативною лексикою, внаслідок чого ОСОБА_6 , відчувала психологічний дискомфорт, зазнавши при цьому психологічного приниження та була змушена звертатися із письмовою заявою до поліції з метою припинення протиправних дій останнього.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. У вчиненому щиро розкаявся та просив не позбавляти його волі, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (дружини), що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ст. 126-1 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини його вчинення.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, просила призначити ОСОБА_4 найменше покарання, оскільки сподівається на його виправлення.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (дружини), що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 2020 року народження, однак він непрацевлаштований, неодноразово судимий, після відбуття покарання на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно, протягом короткого проміжку часу, вчинив домашнє насильство, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_4 , на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до досудової доповіді Гайворонського районного сектору з питань пробації Філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 19.01.2022 результати оцінки правопорушника показали високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ймовірної небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виправлення особи без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції є неможливим.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив та протягом короткого проміжку часу з моменту відбування покарання повторно вчинив домашнє насильство, що у своїй сукупності засвідчує підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_4 , думку потерпілої щодо призначення покарання, ОСОБА_4 слід визначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень є неможливими без ізоляції від суспільства.

Призначене судом покарання у виді позбавлення волі за ст. 126-1 КК України, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме поняттю та меті покарання. Суд вважає, що менш суворі види покарання, аніж позбавлення волі, будуть недостатніми для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд враховує, що вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та звільнено його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. Новий злочин вчинено ОСОБА_4 в період іспитового строку.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначеннями судами покарання" зазначено, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71, 78 КК України, положення пунктів 10, 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Відповідно до положення ч.1 ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2021.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні, цивільний позов по справі не заявлено.

В ході досудового слідства заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, міра запобіжного заходу до обвинуваченого не обиралася, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до ОСОБА_4 суд вважає за необхідне обрати міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили. Суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як про це просить прокурор, зважаючи на те, що обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин, на виклики до суду він з`являвся вчасно.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2021 та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 обрати у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили та покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до суду, прокурора за першим викликом; не відлучатися за межі Голованівського району Кіровоградської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Контроль за дотриманням запобіжного заходу покласти на прокурора.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Гайворонського

районного суду ОСОБА_1

Дата документу 24.01.2022