Справа № 296/7996/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В :
13.09.2021 ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира зі скаргою та просить поновити строки розгляду скарги; зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Житомирській області прийняти постанову про визнання ОСОБА_2 потерпілою в кримінальному провадженні №0000324; вручити ОСОБА_2 копію постанови про визнання її потерпілою, а також пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Статтею 7 КПК Українисеред основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у статті 24 цього ж Кодексу, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відтак, у ній встановлено спосіб реалізації відповідного права. Він врегульований, зокрема, Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Так, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, у тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України скарга на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що передбачена ч.1 ст.303 КПК України, може бути подана особою протягом десяти днів саме з моменту вчинення бездіяльності.
При цьому лише у випадку, коли рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Обмеження процесуальних строків на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора спрямоване на забезпечення принципу верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Європейський Суд з прав людини у багатьох рішеннях щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Слідчий суддя повертає скаргу з підстав, визначених ч.2 ст.304 КПК України, у тому числі, якщо вона подана після закінчення зазначеного строку і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
При цьому, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
Слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження з підстав, визначених ч.4 ст.304 КПК України.
Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути лише про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.9-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Таким чином, після надходження скарги слідчий суддя вирішує питання про відкриття провадження, відмову у відкритті провадження або повернення скарги за наявності визначених ст.304 КПК України підстав.
При цьому відкриття провадження та розгляд скарги без порушення заявником питання про поновлення пропущеного на оскарження строку чинним КПК не передбачений, а за результатами розгляду скарги після відкриття провадження не може бути прийняте рішення про повернення скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги ОСОБА_2 30.07.2021 року звернулася до слідчого СУ ГУНП в Житомирській області з клопотанням про визнання її потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.220 КПК Україниклопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Відтак, для суб`єктивного сприйняття часу вчинення бездіяльності визначальною є дата вчинення бездіяльності, яка проявляється в тому, що уповноважена особа надала відповідь про результати розгляду клопотання у формі, яка визначена ч.2 ст.220 КПК України,у триденний строк із дня наступного за днем подання відповідного клопотання.

Відповідно до ч.7 ст.115 КПК Українипри обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Враховуючи, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій за її клопотанням від 30.07.2021, які слідчий зобов`язаний був вчинити у визначений ст.220 КПК України строк; скарга на бездіяльність може бути подана особою протягом десяти днів саме з моменту вчинення бездіяльності, а не отримання відповіді, викладеної у листі, а не у формі постанови, тому на час звернення ОСОБА_2 зі скаргою 13.09.2021 року закінчився встановлений ч.1 ст.304 КПК України десятиденний строк на оскарження бездіяльності.

При цьому ОСОБА_2 просить поновити пропущений строк на оскарження допущеної бездіяльності.

Однак, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. Імперативні положення КПК Українивимагають з`ясування поважності пропуску строку на подання скарги.

Оскільки скаржником не зазначено будь - яких аргументів стосовно поважності причин пропуску визначеного КПК України строку, тому слідчий суддя приходить до висновку, що вони відсутні.

Таким чином, скарга підлягає поверненню, що не позбавляє права повторного звернення в порядку, передбаченому КПК України, у тому числі з порушенням питання про поновлення пропущеного строку з зазначенням поважних причин його пропуску.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу повернути.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 діб з дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1