Справа № 346/2476/21
Провадження № 11-кп/4808/395/21
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що прокурором не надано і судом не здобуто жодного належного та допустимого доказу тому, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього вказує, що слідчим суддею не враховано те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, даний злочин, який йому інкримінують є необережним, має постійне місце проживання, одружений, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, завдані збитки морального та матеріального характеру потерпілим відшкодовані в повному обсязі.

Просить ухвалу Надвірнянського районного суду від 13 серпня 2021 року скасувати та постановити нову, якою змінити йому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 13.08.2021 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11.10.2021 року включно.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу Надвірнянського районного суду від 13.08.2021 року скасувати;

- прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, а подана апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 є необґрунтованою, просив залишити ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 13.08.2021 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра», втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винуватою у вчинені злочину та призначення їй покарання.

Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду

Відповідно до матеріалів контрольного провадження, а саме, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №00000619, внесеному до ЄРДР 31.12.2020 року, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 135, ч. 2 ст.286 КК України . Дане кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Колегія суддів підтверджує, обґрунтованими доводи клопотання прокурора про наявність ризиків, які встановлені п.1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на час звернення з відповідним клопотанням до суду.

Судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підставно взято до уваги те, що обвинувачений перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив тяжкий злочин, після вчинення якого не вжив заходів щодо надання медичної допомоги потерпілому, офіційно не працевлаштований.

Крім цього, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, яких не допитано, позаяк судовий розгляд не розпочато, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому колегія суддів вважає, що інший запобіжний захід не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

При цьому колегія суддів ввраховує дані про обвинуваченого, а саме його вік та стан здоров`я, відсутність даних про неможливість перебування під вартою.

Апеляційний суд вважає, що інші альтернативні запобіжні заходи, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, які передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, не зможуть забезпечити необхідну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Апеляційний суд визнає, що тримання під вартою ОСОБА_7 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів бере до уваги, що рішення місцевого суду щодо розгляду питання про законність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, кримінальне провадження щодо якого розглядається по суті судом першої інстанції, не повинно виглядати як втручання у порядок розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та створювати перешкоди суду в організації ефективного судового розгляду у розумні строки.

Суд апеляційної інстанції повинен ретельно перевіряти чи зміна судового рішення та обрання більш м`якого запобіжного заходу, який виявиться таким, що не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого може призвести до істотних негативних наслідків, які не дозволять суду першої інстанції розглянути кримінальне провадження у розумні строки.

Судовою колегією не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407,418, 419, 422-1 КПКУкраїни, колегія суддів, -

п о с та н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Надвірнянського районного суду Івано Франківської області від 13 серпня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 11 жовтня 2021 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4