Справа № 588/2072/21
Провадження № 1-кс/588/375/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне корупційне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 20.12.2021 звернувся до суду зі вказаною скаргою, в якій просить зобов`язати відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції ГУ НП в Сумській області внести відомості про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати досудове розслідування.

Заявлені вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що 14.12.2021 ним було подано через офіційну електронну пошту відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст. 182 КК України.

На даний час слідчим в порушення вимог ст. 214 КПК України за його заявою відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Також, ОСОБА_3 зазначає, що поліція його не повідомила про внесення відомостей та не надала витяг з ЄРДР.

Заявник скарги ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, але у поданій до суду скарзі просив суд справу розглядати без його участі.

Представник відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в судове засідання не з`явився, причини неявки у судове засідання суду не повідомлено. Ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Слідчим суддею з наданих до скарги матеріалів встановлено, що 14.12.2021 ОСОБА_3 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 направив заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст. 182 КК України адресовану відділенню поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (а.с.5, 7).

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 від 14.12.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України на поштову електронну скриньку заявника 09.12.2021 було надіслано листа з рядом документів від відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області у рамках кримінального провадження № 0000129 від 03.12.2021, серед яких був витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні щодо порушення прав громадянки ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_5 із зазначенням їхніх персональних даних, розголошення яких заборонено. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 просив внести відомості до ЄРДР про злочин, а саме щодо незаконного збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу (а.с.7).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п.п. 2 п. 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298 (далі Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.п. 7 п. 2 розділу ІІ вказаного Положення до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У ч. 1 ст. 216 КПК України зазначено, що слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Стаття 182 КК України передбачає відповідальність за порушення недоторканності приватного життя. Зокрема відповідальність за частиною 1 ст. 182 КК України передбачено за н езаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконну зміну такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу.

Об`єктом злочину за ст. 182 КК України є право громадянина на недоторканність приватного життя, особисту та сімейну таємницю.

Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без й згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі і статтею 182 (порушення недоторканності приватного життя).

Верховний суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду постановою від 20.02.2018 зауважив, що приватне обвинувачення це регламентований законом особливий вид кримінально-процесуальної діяльності приватного обвинувача (потерпілого), що включає звернення до компетентних органів із твердженням щодо винуватості певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, збирання доказів винуватості цієї особи, подальше підтримання ним обвинувачення в суді та право відмовитись від пред`явленого обвинувачення.

Тобто законодавець передбачив безумовну підставу для порушення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за заявою потерпілого.

Також, Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від державного обвинувачення, частиною 4 ст. 26 і ст. 477 КПК України передбачено, що єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення.

Крім того, Верховний Суд зауважив, що з урахуванням відсутності заяви потерпілої щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 477 КПК України у формі приватного обвинувачення це уподібнюється відмові потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, всі процесуальні дії в ході досудового розслідування кримінального провадження за обвинуваченням особи у вчиненні цього злочину проведені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому отримані органом досудового розслідування докази не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 від 14.12.2021 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 182 КК України, зокрема за розголошення персональних даних громадянки ОСОБА_4 та громадянина ОСОБА_6 не може бути порушено, оскільки останній не є потерпілим за вказаним діянням.

Керуючись ст. 2, 24 110, 214, 303, 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1