справа № 642/5798/21
провадження № 1-кп/642/733/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 15.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, не заміжня, без освіти, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має 4 малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:
14 травня 2021 року близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась у кафе «Вдалі от жен» за адресою: м. Харків вул. Полтавський шлях, 60, де познайомилась з раніше невідомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вживала алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв у неї виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення його мобільного телефону «Samsung A750». Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 вийшли з кафе та зупинились біля переходу на шляхопровід «ім..М.Караєва», де потерпілий ОСОБА_4 під впливом алкогольного сп`яніння присів на сходинах, а ОСОБА_3 впевнилась, що за її діями потерпілий та свідки не спостерігають, нахилилась до потерпілого ОСОБА_4 та таємно викрала з кишені куртки мобільний телефон «Samsung A750», вартістю згідно висновку експерта № СЕ-19/121-21/10887-ТВ 2927 гривень 00 копійок. Після чого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 2927 гривень 00 копійок.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачена ОСОБА_3 представлена захисником адвокатом ОСОБА_5 , та за участі педагога ОСОБА_6 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , що регламентоване ч. 1 ст. 302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальногоправопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації, але за місцем реєстрації не проживає, має тимчасове місце проживання, де проживає разом із матір`ю та дітьми, має на утриманні 4 малолітні дитини, раніше не судима, але притягувалась до кримінальної відповідальності, обвинувальні акти відносно неї направлені: 22.02.2018 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, рішення по справі відсутнє; 28.02.2020 року до Ленінського районного суду м. Миколаїв за ч. 1 ст. 185 ч. 2 ст. 190 КК України, рішення по справі не має; 06.03.2020 року до Ленінського районного суду м. Миколаїв за ч. 2 ст. 185 КК України, рішення по справі відсутнє.

При обранні виду покарання обвинуваченій, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 61 КК України, відповідно до якої, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 має на утриманні чотирьох малолітніх дітей 2009 р.н.., 2012 р.н., 2014 р.н., 2015 р.н., а отже такий вид покарання, як обмеження волі до неї не може бути застосоване.

Виправні роботи також не можуть бути призначені, оскільки обвинувачена офіційно не працює.

Арешт відповідно до ч. 3 ст. 60 КК України до обвинуваченої також не може бути застосований.

Щодо покарання у виді штрафу, то суд враховує, що мінімальний розмір відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України складає 17 000 грн. , проте, як встановлено судом, обвинувачена офіційних доходів не має, виховує малолітніх дітей, не одружена, перебуває у скрутному матеріальному становищи, а тому застосувати покарання до обвинуваченої у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. є неможливим, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховуючи характер скоєного кримінального правопорушення, помякшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, відсутінсть претензій матеріального характеру від потерпілого, у сукупності із даними, що характеризують особу обвинуваченої, враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 необхідно призначити за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді громадських робіт, оскільки такий вид покарання необхідний для перевиховання обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних, окрім того інші види покарань, передбачені санкцією ч.1 ст. 185 КК України до обвинуваченої застосувати не можливо.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

У відповідності до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 302, 373-374, 382, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/10887-ТВ від 21.05.2021 в сумі 686 грн. 48 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон «Samsung A7», що знаходиться у камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області (квитанція № 2969) повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

- диск з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження №0000274.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.05.2021 року на мобільний телефон ТМ «Samsung A7» с ІМЕІ: НОМЕР_1 , виявлений та вилучений при огляді місця події 15.05.2021 року на ділянці місцевості за адресою м. Харків, вул. Малиновського, 1, приміщення ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, каб. № 5.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1