ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/295/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/133/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
Головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, не маючого реєстрації, фактично мешкаючого: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 9 місяців позбавлення волі.
Згідно вироку 23.11.2013 р., о 17:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись в супермаркеті «АТБ» по вул. Гв. Широнінців, 83/26 м. Харкова, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, і реалізуючи його, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку вищезазначеного супермаркету два пакети кави розчинної «Jakobs Monarch», вагою по 230 гр. кожен, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 12423 від 06.12.2013 р. загальною вартістю 153,98 гр.
Поклавши пакети кави до себе в куртку, що була вдягнута на ньому, ОСОБА_7 пройшов касову зону не розрахувавшись за вищезазначений товар, однак, довести свій злочинний намір до кінця та спричинити власнику майна матеріальну шкоду на вищевказану суму не зміг, з причин, що не залежали від його воли, оскільки, був затриманий при виході охороною магазину, а викрадене майно у нього було вилучено.
В апеляційній скарзі прокурор змінивши її доводи та вимоги просить вирок суду змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі та звільнити його від призначеного покарання на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що наразі кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст. 185 КК України наразі є кримінальним проступком, а на даний час сплинув передбачений ст. 49 КК України строк давності.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно санкції ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону від 22.11.2018) таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив крадіжку 23.11.2013, тобто на момент скоєння ним кримінального правопорушення санкція ч.І ст. 185 КК України передбачала максимальний вид та розмір покарання - позбавлення волі строком на 3 роки.
Згідно з положеннями ч. З ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Крім цього, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Таким чином кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 , відноситься до кримінальних проступків, а отже йому належить призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України в новітній редакції.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів виходить із даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 з 14.07.2015 року по 09.11.2020 року перебував у розшуку на підставі ухвал Харківського апеляційного суду.
Разом з цим, відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.
У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.
Отже, тобто наразі сплинув загальний п`ятирічний строк притягнення його до кримінальної відповідальності, він підлягає звільненню від покарання, призначеного за вказаними статтею КК України, на підставі ст.ст. 49, 74 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.404;405;417;418;419 КПК України, ст.. 49, 74 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурораХарківської області задовольнити.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч.2 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді