справа № 462/7945/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000245 від 12.10.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, інваліда третьої групи,

у вчиненні кримінального правпорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв дії психологічного насильства над своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , що проявлялось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозою фізичною розправою внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої.

Так, 07.06.2021 о 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому приміщенні за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме висловлювався нецензурною лайкою в її сторону та чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого останній завдано шкоду психологічному здоров`ю, за що ОСОБА_5 10.08.2021 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 22.07.2021 близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме висловлювався нецензурною лайкою в її сторону та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній була завдана шкода психологічному здоров`ю, за що ОСОБА_3 28.08.2021 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 23.08.2021 близько 22 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому приміщенні за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному і фізичному здоров`ю потерпілої, за що ОСОБА_3 06.10.2021 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Надалі 09.10.2021, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, знову вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме, впродовж 40 хвилин, безпричинно висловлював в сторону потерпілої словесні образи, погрози, нецензурні слова, чим її принижував та залякував, при цьому намагався завдати удар останній, однак втратив рівновагу і впав. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв шкоду психічному здоров`ю потерпілої, що призвело до психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя, що виявилося у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, негативних переживаннях, втрати самооцінки та позитивних емоцій.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, (домашнє насильство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Підтвердив, що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї за ст. 173-2 КУпАП, також, 09.10.2021, близько 21 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно висловлював в сторону потерпілої словесні образи, погрози, нецензурні слова, намагався завдати удар потеріплій, однак втратив рівновагу і впав. Просить суворо його не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, тому суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні винуватість обвинуваченого в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладу здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України, враховує, що діяння, скоєне обвинуваченимм є нетяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, передбачена ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведене, досудову доповідь, суд приходить до висновку, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, буде справедливим та достатнім обрати для ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, буде справедливим та достатнім обрати для ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України.

Між тим, суд, беручи до уваги, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, приходить до переконання за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
При цьому, в ході судового розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_3 вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2021 року засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 2 років обеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, тобто винний ще і в іншому кримінальному правопорушенні до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до положення, передбаченого ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
За наведеного, слід призначити ОСОБА_3 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2021 року у виді 2 років обмеження воліта застосувати ст.ст. 75, 76 КК України.

Витрати на залучення експерта у даному кримінадьному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2021 року призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язатиОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід , згідно ухвали суду від 22.12.2021 р. у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
З інших підстав на вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1