ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/316/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" лютого 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у кримінальному провадженні № 0013558 ,-
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про передачу арештованих активів у кримінальному провадженні № 0013558 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0003853, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2017 невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 шахрайським шляхом заволоділа майном, що перебувало в службовому користуванні ОСББ «Престиж».

10.01.2018 допитаний свідок ОСОБА_5 , який являється головою правління ОСББ «Престиж», надав відповідь від ПрАТ «Київміськбуд» про те, що компанією було передану вищевказану квартиру для службового користування ОСББ «ПРЕСТИЖ» та відповідь Департаменту будівництва та житлового забезпечення, що Головним управлінням свідоцтво на право власності на квартири АДРЕСА_2 нікому не видавалось за період з 01.10.1996 по 31.12.2012. ОСОБА_5 пояснив, що в дійсності квартира одна, з одними вхідними дверима, але двох-ярусна.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), зареєстровано на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2017, видавник ТОВ «Торговий дім «Поштовий» за директором товариства ОСОБА_6 .

Відомості внесені до реєстру: 20.11.2017, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

В подальшому статус квартири змінено на нежитлове приміщення, власником якого по теперішній час є ОСОБА_8 . Відомості до реєстру внесено 17.07.2019 державним реєстратором КП «Результат» м. Київ, ОСОБА_9 , індексний номер рішення: 47829316.

Досудовим слідством встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), зареєстровано на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 25.10.2017, видавник ТОВ «Торговий дім «Поштовий» за директором товариства ОСОБА_6 .

Відомості внесені до реєстру: 09.11.2017, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

На два вищевказані об`єкти в деталізованій довідці наявна підстава виникнення первинної державної реєстрації: свідоцтво про право власності на квартиру, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 07.02.2000 та свідоцтво про право власності на квартиру, серія та номер: НОМЕР_2 , видане 07.02.2000, що суперечить відповіді Департаменту будівництва та житлового забезпечення.

Крім того, під час досудового розслідування здійснено тимчасовий доступ до оригіналів документів: акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 13.10.2017, видавник ТОВ «Торговий дім «Поштовий», виданий акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий видавник ТОВ «Торговий дім «Поштовий», свідоцтво про право власності на квартиру, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 07.02.2000 та всі інші документи по реєстраційному номеру об`єкта нерухомого майна 000; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 25.10.2017, видавник ТОВ «Торговий дім «Поштовий», свідоцтво про право власності на квартиру, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 07.02.2000 та всі інші документи по реєстраційному номеру об`єкта нерухомого майна 000 з можливістю їх вилучення, які зберігаються у приватного нотаріуса ОСОБА_7 , номер свідоцтва 5623, однак надано відповідь, що вказані документи передані до Державної реєстраційної служби.

Проведено тимчасовий доступ та вилучено оригінал реєстраційної справи юридичної особи ТОВ «Торговий дім «Поштовий» (), що перебувають у володінні Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 , повідомила, що про наявність у неї на праві власності квартири у м. Києві, а також про засновництво ТОВ «Торговий дім «Поштовий» їй нічого не відомо, однак остання пояснила, що на час перебування у м. Києві вона підписувала якісь документи.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_10 від 21.10.2019 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ТОВ "Торговий дім "Поштовий".

За результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, відповідно до висновку експерта № 24/138 від 16.07.2020 встановлено, що ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 , станом на 13.10.2017, з урахуванням обмежень та припущень, складала 110 249,38 дол. США або 2 936 455 грн. без ПДВ.

Клопотання обґрунтоване тим, що згідно з абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Посилаючись на ст. 21 ЗУ "Про Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, що у ньому викладені.
ОСОБА_8 та представник ОСББ "Престиж" в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
У п. 4 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зазначено, що на Національне агентство покладено функцію з організації здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.
Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що метою передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, є забезпечення досягнення мети накладення арешту на майно, збереження майна.
Водночас слідчим суддею, під час судового розгляду клопотання не було встановлено, що незастосування заходів щодо передачі в управління Національному агентству майна, зазначеному у клопотанні, унеможливить виконання завдань кримінального провадження та не забезпечить збереження речових доказів та їх економічної вартості, прямого чи опосередкованого впливу та посягання на арештоване майно.
Крім того, як вбачається з долучених до клопотання матеріалів, арешт був накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2018 на квартири АДРЕСА_4 , однак прокурор просить, в тому числі, передати до управління Національого агентства майна нежитлове приміщення № 257 (реєстраційний номер: 000) на яке арешт не накладено, що суперечить частині 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», якою встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської Парафії проти України" (заява № 77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією (995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання (див., серед інших рішень, Amann v. Switzerland [GC], no. 27798/95, ECHR 2000-II, paragraphs 55 and 56; Rotari v. Romania [GC], no 28341/95, ECHR 2000-V, paragraphs 55-63).
Вирішуючи питання щодо передачі майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, слідчий суддя звертає увагу на положення зазначеного закону, де однією з обов`язкових умов передачі майна в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів є встановлення заборони розпоряджатися та/або користуватися таким майном, водночас в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31.01.2018, якою накладено арешт на майно, яке є предметом даного клопотання, не передбачено такого обтяження як заборона розпоряджатися та/або користуватися майном, а відтак підстави для задоволення клопотання відсутні.
Крім того, враховуючи тривалий проміжок часу, що минув з моменту накладення арешту на майно та до звернення з клопотанням про передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, недоведення стороною обвинувачення обставин, які б свідчили про наявність ризику втрати майна, слідчий суддя вважає, що в даному випадку відсутня необхідність створення додаткових гарантій збереження арештованого майна у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 100, 309, 369-372 КПК України, Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , яке погоджене процесуальним керівником ОСОБА_3 , про передачу речових доказів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у кримінальному провадженні № 0013558 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає
Повний текст ухвали 10.02.2021.
Слідчий суддя: ОСОБА_1