Справа № 203/3865/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про надання дозволу на примусове відібрання зразків для експертного дослідження, заявлене в рамках кримінального провадження №0000013,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене в рамках кримінального провадження №0000013.
Перевіривши доводи клопотання та надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду клопотання встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013, відомості за яким внесено до ЄРДР 06.01.2021 року з кваліфікацією за ч.1 ст.263 КК України.
З долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження вбачається, що 19.06.2020 року було проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , під час якого у вказаному приміщенні було виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет Макарова та предмет, схожий на глушник, а також чотири предмети, схожі на патрони. На момент обшуку в квартирі була присутня її власниця ОСОБА_5 , яка також мешкає за даної адресою.
Згідно висновку експерта №188 від 06.10.2020 року встановлено, що предмет, схожий на пістолет Макарова, є нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю; предмети, схожі на патрони, в кількості чотирьох штук боєприпасами; предмет, схожий на глушник не є частиною вогнепальної зброї, а є пристроєм для безшумного ведення вогню модератор.
Відповідно до висновку експерта №544 встановлено, що в цитологічних препаратах зі змиву з рукоятки предмету, схожого на пістолет Макарова, знайдено п`ять епітеліальних клітин з ядрами; з предмету, схожого на глушник, знайдено чотири епітеліальні клітини з ядрами.
Таким чином, в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведенні судово-медичних експертиз, з метою порівняння генетичних ознак біологічних зразків ОСОБА_5 , з генетичними ознаками, що містяться на речових доказах, вилучених під час обшуку, для чого необхідно відібрати зразки букального епітелію у ОСОБА_5
15.09.2021 року останній було пред`явлено постанову прокурора про отримання зразків для експертизи, а саме: букального епітелію, на що ОСОБА_5 в присутності захисника відмовилась.
Посилаючись на вказані обставини, а також, що без відібрання відповідних зразків неможливо провести експертизу, слідчий у відповідності до ст.245 КПК України просив надати дозвіл на примусове відібрання у ОСОБА_5 зразків букального епітелію.

Згідно ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1,2 ст.245 КПК України передбачено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).
Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

З доводів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що відібрання зразків у ОСОБА_5 є необхідним з метою їх порівняння з біологічними слідами залишеними на предметах злочину, виявлених та вилучених під час проведення санкціонованого обушку за місцем мешкання останньої.
Слідчий суддя враховує, що таке примусове відібрання не буде суперечити положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, враховуючи прецедентну практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Яллох проти Германії» (№ 5481/00), у даному конкретному випадку біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою з метою отримання доказів на підтвердження вини чи її спростування.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини «Саундерс проти Великої Британії» від 17 грудня 1996 року, право не свідчити проти самого себе це в першу чергу право обвинуваченого зберігати мовчання. Як прийнято вважати в правових системах держав учасників Конвенції і в інших країнах, дане право не поширюється на використання в кримінальному процесі матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого незалежно від його волі примусово якось: вилучення по розпорядженню документів, отримання зразків крові, сечі і шкірного покриву для проведення аналізу ДНК.
Таким чином, оскільки особа, за місцем мешкання якої вилучено предмети злочину, відмовляється добровільно надати біологічні зразки, а відібрання таких зразків необхідне для проведення експертних досліджень, які можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.93,132,160-166,241,245,369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про надання дозволу на примусове відібрання зразків для експертного дослідження, заявлене в рамках кримінального провадження №0000013 задовольнити.
Надати в рамках кримінального провадження №0000013 дозвіл на примусове відібрання у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічних зразків (матеріальних об`єктів), необхідних для проведення судової медичної експертизи, а саме: букальних епітелій.
Здійснення примусового відібрання зразків доручити старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , іншим слідчим тієї ж статі, що входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0000013 визначених відповідною постановою, із залученням спеціалістів відділу криміналістичного забезпечення СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1