Провадження №1-кп/523/1424/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора «Про продовження дії запобіжного заходу» у рамках розгляду кримінального провадження № 0000273 від 19.04.2021 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики не зменшились, а з урахуванням відпустки головуючого строк тримання необхідно продовжити.

Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу, вказував, що доказів наявності ризиків прокурор не надав, обвинувачення є необґрунтованим.

Обвинувачений заперечував проти продовження запобіжного заходу підтримав захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.

12.08.2021 року під час підготовчого судового засідання, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, строком до 11.10.21 року. 16.09.2021 року строк застосування запобіжного заходу було продовжено до 14.11.2021 року.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає, що наразі продовжує існувати і не зменшився ризик переховування від суду, адже ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, що відноситься до категорії тяжкого за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.

Суд також вважає, що продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки злочин який інкримінується ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насилля. Після відкриття усіх зібраних доказів, анкетних даних наявних свідків, потерпілого, (їх місця проживання) існує висока вірогідність спроби обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений може вплинути на свідків, потерпілого, які ще судом не допитані.

Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже за версією слідства вчинив злочин під час відбуття іспитового строку, тому продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Як було встановлено судом обвинувачений є громадянином України, зареєстрований та проживає в м. Одесі, мешкає у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_7 2020 р.н., ОСОБА_8 2017 р.н., ОСОБА_9 2016 р.н., що свідчать про наявність у нього стійких соціальних зв`язків. Проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину та дані про його особу, вказують на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, та встановлені обставини виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, де вказано, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, у випадку підозри (обвинувачення) у злочині який вчинено із застосуванням насилля.

Щодо доводів захисника то всі ці обставини були враховані при обранні запобіжного заходу, його продовженні та вирішення питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 12.01.2022 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору для відома.

На ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Головуючий суддя : ОСОБА_1