Справа № 161/8315/16-к Провадження №11-кп/802/323/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 днів, а саме до 27 березня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0000062, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України.
21.11.2018 року кримінальне провадження №0000062 передане судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 в порядку ст.35 КПК України для розгляду по суті. Підготовче судове засідання відповідно до ухвали судді Луцького міськрайонного Волинської області від 26.11.2018 року призначено на 13.12.2018 року. В подальшому згідно ухвали судді Луцького міськрайонного Волинської області від 23.05.2019 року розгляд справи призначено до судового розгляду. В судові засідання обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся у зв`язку із чим до останнього згідно ухвал Луцького міськрайонного суду Волинської області застосовувались примусові приводи, а саме на 07.09.2020 року, 25.09.2020 року, 29.10.2020 року.
10.12.2020 року за клопотанням прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 судом було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
26.01.2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області задовольнив клопотання прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_8 було оголошено в розшук і у відповідності до ст.335 КПК України кримінальне провадження було зупинено до встановлення місця перебування обвинуваченого та доставки його до суду. Повторно Луцьким міськрайонним судом Волинської області 01.10.2021 року було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відповідності до ст.335 КПК України кримінальне провадження було зупинене до встановлення місця перебування обвинуваченого та доставки його до суду.
Ухвалами суду від 20.01.2022 року та 24.01.2022 року надано дозвіл на проведення обшуку житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , з метою встановлення місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_8 та виконання ухвали суду від 01.10.2021 року. Провадження у справі зупинено до встановлення місця перебування обвинуваченого та доставки його до суду. З Луцького РУП ГУНП у Волинській області 27.01.2022 року надійшов протокол про затримання ОСОБА_8 в порядку ст.ст.208-211 КПК України та останнього доставлено до суду.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.01.2022 року задоволено клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою. Обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 27.03.2022 року включно. Строк тримання під вартою обчислювати з 27.01.2022 року, тобто з моменту фактичного затримання.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що підтверджується вагомість наявних доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України, санкція тяжчої статті, а саме ч.3 ст.176 КК України передбачає покарання від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Також наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, з метою розгляду справи в розумні строки. Крім того останній свідомо ухилявся від явки до суду у зв`язку із чим до ОСОБА_8 неодноразово застосовувався примусовий привід та судом надавався дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошувався в розшук, що вказує на те, що останній свідомо перешкоджає розгляду в розумні строки кримінального провадження. Прокурором доведено, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України до останнього не може бути застосований і на думку суду не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. Крім того останній може знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому дане клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання. При цьому, беручи до уваги вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, тому суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає оскаржувану ухвалу незаконною, та такою, що не відповідає презумції невинуватості. Вказує на те, що обвинувачення ОСОБА_8 є неконкретизованим, сформульованим загальними фразами і ґрунтується на припущеннях та суперечливих доказах, очевидним є факт викладання прокурором обставин кримінального провадження без урахування обставин, які повністю виключають злочинність діяння. Крім того як вбачається з хронології складання процесуальних документів в даному провадженні, на час звернення прокурора з обвинувальним актом до суду в порядку ст.219 КПК України, завершився строк досудового розслідування визначений ст.219 КПК України, що є безумовною підставою для закриття цього провадження в порядку п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Вказує на те, що ОСОБА_8 жодним чином не переховувався від суду, не залишав межі України та міста Луцька і жодного разу не був повідомлений належним чином про дату та час судових засідань, що виключає його обізнаність у перебуванні його в розшуку. ОСОБА_8 має місці соціальні зв`язки, постійне місце проживання в місті Луцьку, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вважає, що існують підстави для обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі. Просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою обрати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; пояснення захисника обвинуваченого, який скаргу підтримав у повному обсязі; прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Судом встановлено, що в даний час у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Встановлено, що відповідно до ухвал Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2021 року та 01.10.2021 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також встановлено, що обираючи ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, місцевий суд врахував наявність доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 3 ст.176, ч.ч.1, 2 ст.345 КК України, санкція тяжчої статті, а саме ч.3 ст.176 КК України передбачає покарання від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, а також наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, з метою розгляду справи в розумні строки. Крім того останній свідомо ухилявся від явки до суду у зв`язку із чим до ОСОБА_8 неодноразово застосовувався примусовий привід та судом надавався дозвіл на затримання з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошувався в розшук, що вказує на те, що останній свідомо перешкоджає розгляду в розумні строки кримінального провадження. Прокурором доведено, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України до останнього не може бути застосований і на думку суду не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. Крім того останній може знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого клопотання прокурора необхідно задовольнити та застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та її розміру.
Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не втратили свою актуальність.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, того що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в ІТТ та слідчому ізоляторі, апеляційний суд приходить до висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , місцевий суд перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його обрання.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, як про це просить захисник.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.197, 199, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 днів, а саме до 27 березня 2022 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: