ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1896/21 Справа № 175/4193/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001268, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року щодо

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року ОСОБА_12 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження щодо останнього.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що з дня вчинення ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року (в редакції на день розгляду клопотання), тобто яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесене до категорії кримінальних проступків, - минуло понад два роки. За цих обставин суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.49 КК України, а за приписом вказаної статті кримінального закону і п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що є обов`язковим видом звільнення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на істотне порушення кримінального процесуального закону. Прокурор зазначає, що суд у своєму рішенні навів лише пред`явлене органом досудового розслідування обвинувачення, не надавши висновків про те, що діяння обвинуваченого дійсно мало місце, містить склад кримінального правопорушення та не вказавши жодних доказів на підтвердження встановлення вказаних обставин. При цьому, прокурор звертає увагу на те, що судом апеляційної інстанції вже скасовувалась ухвала суду першої інстанції, якою ОСОБА_12 було звільнено від відповідальності у порядку ст. 49 КК України, та у цьому рішенні зазначалось про необхідність оцінки доказів та перевірки доводів апеляційної скарги представника потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, потерпілої та її представника, які апеляційну скаргу підтримали, захисника який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що наведені вимоги закону судом при ухваленні оскаржуваного рішення були дотримані.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі минуло два роки.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами частини восьмої цієї статті закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Водночас, положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативною та передбачає не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків давності.
Враховуючи те, що з дня вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 125 КК України минули строки, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись наведеними вимогами закону, суд звільнив обвинуваченого від відповідальності та закрив кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
З наведеними висновками погоджується й суд апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання обґрунтованості судового рішення, колегія суддів виходить з того, що обвинувачений ініціював розгляд судом питання про звільнення його від відповідальності, суд роз`яснив останньому суть обвинувачення, його права та наслідки закриття провадження, які не є реабілітуючими.
Під час апеляційного розгляду апеляційним судом з`ясовано, що дані про притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності протягом строків давності відсутні (т. 2, а.п. 24). Водночас, відомостей про ухилення останнього від органів досудового розслідування та суду матеріали провадження також не містять.
Що стосується доводів прокурора про необхідність встановлення вини обвинуваченого, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення ч. 4 ст. 286 КПК, суд має розглянути клопотання невідкладно, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 - 363 КПК України, що узгоджується з висновками Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі 623/566/17.
З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів не знаходить підстав визнати обґрунтованими доводи апелянта, а тому приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року про закриття провадження щодо ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4