УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ВРЗС ГСД Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000230,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на постанову слідчого ВРЗС ГСД Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000230. В обгрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова побудована на припущенні, винесена з порушенням норм КПК України, прийнята всупереч обставинам справи, поданим обгрунтуванням, клопотанням, прямим письмовим доказам, долученим до матеріалів провадження. Слідчим грубо порушені норми ст.ст. 2, 9 КПК України. Так, предметом розслідування є підроблення службових та фінансових документів, невиконання ухвали суду. Матеріали справи містять клопотання з обгрунтуванням підстав для повідомлення про підозру, яке, після недбалого розгляду слідчим ОСОБА_4 , суд зобов`язав розглянути належним чином. При цьому, у клопотанні наведено і обгрунтовано всі елементи складу злочину, перелічено наявні у матеріалах справи прямі письмові докази, в тому числі і преюдиціальні, із зазначенням аркушів кримінального провадження. ОСОБА_3 звертає увагу суду, що рішенням слідчого судді фактично встановлено невідповідність строків та дат виконавчих документів, їх кількості та осіб, що їх отримували, що зазначено в ухвалі суду і свідчить про факти службового підроблення. Проте, слідчим зазначається в оскаржуваній постанові не про конкретні документи, їх відсутність чи недопустимість, а про невідому особу злочинця. Слідчим під час винесення оскаржуваної постанови грубо порушено норми п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України щодо змісту мотивувальної частини постанови, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. В оскаржуваній постанові слідчий оперує абсолютно іншими обставинами, не вказує та ігнорує наявні докази, а також подані обгрунтування для повідомлення про підозру. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить постанову слідчого ВРЗС ГСД Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000230 скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити.
Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000230 від 09.07.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 382 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обгрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженню; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області перебували матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000230 від 09.07.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 382 КК України.

Дане кримінальне провадження було порушено за заявою ОСОБА_3 про те, що посадовими особами Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції підроблено виконавчі листи про стягнення з КНТЕУ ВТЕІ коштів на його користь та поновлення останнього на роботі.
Згідно з постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року кримінальне провадження №0000230 від 09.07.2014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 382 КК України., закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
У даному кримінальному провадженні слідчим були проведені такі слідчі та процесуальні дії: допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , здійснено тимчасовий доступ до документів виконавчого провадження, проведено почеркознавчу та технічну експертизу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13 червня 2019 року за №91/4985 вих. 19 прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні слідчому були дані вказівки, серед яких: допитати у якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також отримати дозвіл слідчого судді на тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи №2-472/11.

Однак, дана вказівка прокурора слідчим виконана не була, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 40 КПК України.

Вказівка прокурора це процесуальне рішення прокурора, яке виноситься в ході здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження слідчому, керівнику органу досудового розслідування з метою досягнення всебічності, повноти та об`єктивності досудового розслідування, спрямоване на усунення прогалин та неповноти слідства, яка наділена ознаками імперативності і є обов`язковою до виконання.

Слідчий зобов`язаний виконати вказівку прокурора в повному обсязі, вправі вийти за межі завдань, які перед ним поставлені, однак не вправі без відома прокурора обмежитися виконанням лише окремих з них.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Відповідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, приймаючи процесуальне рішення, слідчий, прокурор складає мотивовану постанову, де аргументує прийняте рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий ОСОБА_4 , в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, не зазначає мотиви прийняття постанови, не аргументує прийняте рішення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_3 стверджує про те, що станом на 18.06.2021 наявно достатньо підстав задля оголошення повідомлення про підозру працівникам ВТЕІ у вчиненні злочинів. Слідчим були допитані в якості свідків працівники ВТЕІ ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Однак, в оскаржуваній постанові слідчий не проаналізував показання вищезазначених свідків та не надав їм правової оцінки, не спростував обставини, на які посилається ОСОБА_3 у своїх клопотаннях.

Отже, закриваючи кримінальне провадження, слідчим не дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а тому доводи ОСОБА_3 є обґрунтованими.
Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що постанову слідчого ВРЗС ГСД Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000230 від 09.07.2014, слід скасувати, оскільки досудове слідство проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 93, 94, 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого ВРЗС ГСД Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 16 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження №0000230 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000230 направити до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для проведення додаткової перевірки.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: