ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.09.2021 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001948 від 05.09.2021 за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
10.09.2021 до провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді, надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна.
10.09.2021 ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001948 від 05.09.2021 за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України, повернуто прокурору та встановлено строк 72 (сімдесят дві) год. для усунення недоліків.
15.09.2021 в межах строку, встановленого ухвалою про повернення клопотання відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене 09.09.2021 в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в каб. АДРЕСА_1 , а саме: ключ з металу сірого кольору та мобільний телефон марки «Apple», сірого кольору, imei: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «LifeCell» з номером НОМЕР_2 .
Як зазначає прокурор, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2021 приблизно о 22:45 ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виявив автомобіль марки «BMW» моделі «525I» чорного кольору (д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова « НОМЕР_4 »), який був припаркований поблизу зазначеного вище будинку за вказаною адресою. У вказаний день, час і місці, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, вчиненого повторно, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартістю близько 133 000, 00 грн, тобто від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумім доходів громадян. Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , перебуваючи у зазначений вище день, час та за вказаною адресою, за допомогою заздалегідь підготовленого ключа відчинив двері вказаного транспортного засобу та проник до його салону. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, вчиненого повторно, ОСОБА_5 , перебуваючи у салоні автомобіля сів на водійське сидіння, застосував заздалегідь підготовлений ключ і привівши у дію двигун транспортного засобу, поїхав від місця його первинного знаходження, чим реалізував свій умисел до кінця.
Як зазначає прокурор, 09.09.2021 слідчим було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого у ОСОБА_5 було вилучено ключ з металу сірого кольору, яким, зі слів ОСОБА_5 , він привів в дію двигун викраденого транспортного засобу, та мобільний телефон марки «Apple», сірого кольору, imei: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «LifeCell» з номером НОМЕР_2 , яким, зі слів ОСОБА_5 , він користувався під час здійснення незаконного заволодіння транспортним засобом.
Прокурор вважає, що наявні підстави для накладення арешту, оскільки вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні з огляду на їх відповідність критеріям, визначеним статтями 98, 167, 170 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
У судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 , в якій останній просить розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Крім того, просить долучити до матеріалів клопотання додаткові документи, а саме, копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 10.09.2021, а також копію протоколу допиту останнього від 10.09.2021.
У судове засідання власник майна не з`явився, про дату час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Жодних заяв, клопотань чи заперечень до початку розгляду справи на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Частиною 1 статті 172 цього Кодексу передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки прокурора та власника майна обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, а також долучені прокурором документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Зі змісту клопотання вбачається, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001948 від 05.09.2021 за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України.
09.09.2021 постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 ключ з металу сірого кольору та мобільний телефон марки «Apple», сірого кольору, imei: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «LifeCell» з номером НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001948.
Відповідно до долучених до матеріалів клопотання прокурором документів 10.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ст. 2 цього Кодексу завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до частини другої ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Статтею 170 цього Кодексу передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 цього Кодексу арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 цього Кодексу.
Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому наявні підстави для накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадження.
За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001948 від 05.09.2021 на тимчасово вилучене майно, вилучене 09.09.2021 в ході проведення огляду місця події, а саме: ключ з металу сірого кольору та мобільний телефон марки «Apple», сірого кольору, imei: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «LifeCell» з номером НОМЕР_2 , шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1