ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1722/21
Провадження №1-кп/477/223/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021року м. Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000127 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

01 вересня 2021 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за 0000127 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України.

Ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 вересня 2021 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Своє клопотання прокурор обгрунтував тим, що під час досудового розслідування обвинуваченому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений та спливає 07 вересня 2021 року.

Підставою для обрання цього запобіжного заходу зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого злочину проти життя та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути йому призначене у випадку визнання його винним, може уникнути від суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечував, просив обрати обвинуваченому інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність у обвинуваченого місця проживання та періодичних заробітків.

Обвинувачений погодився з думкою захисника. Зазначив, що зареєстрований у Снігурівському районі Миколаївської області, у будинку, який належить на праві власності йому та його сестрі. Фактично проживає у Вітовському районі Миколаївської області разом із співмешканкою та її донькою, працював за наймом, неофіційно.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо клопотання, вивчивши клопотання та матеріали в межах заявленого клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Як встановлено в підготовчому засіданні, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2021 року обвинуваченому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений та спливає 07.09.2021року.

До суду кримінальне провадження надійшло 01 вересня 2021 року, об`єктивно розглянути кримінальне провадження та ухвалити рішення до закінчення строку обраного запобіжного заходу неможливо.

Відповідно до вимог частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження розглядає питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до класифікації, наведеної у статті 12 КК України, є кримінальним проступком, а два особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а за ч.2 ст. 115 КК України передбачено також покарання у виді довічного позбавлення волі.
Щодо вчинення цього злочину існує обґрунтована підозра, яка була предметом дослідження під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні, обвинувачений до затримання не був працевлаштований, постійного та стабільного джерела прибутку не мав, в офіційно зареєстрованому шлюбі не перебуває, проживає не за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного вбивства та крадіжки.

Отже, існує ризик того, що усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у разі встановлення вини обвинуваченого, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від суду, що унеможливить своєчасний та якісний розгляд кримінального провадження судом, а також продовжувати злочинну діяльність.
Зазначене свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та за таких обставин колегія суддів приходить до висновку щодо доцільності обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Враховуюче викладене, суд вважає, що клопотання прокурора щодо запобіжного заходу обвинуваченому підлягає задоволенню.

Статтею 193 КПК України визначено, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання щодо встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Разом з тим відповідно до частини 4 статті 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини. За таких обставин, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є насильницьким та в результаті чого настала смерть людини, то колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись статтями 176, 177, 188, 369-372 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити. Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - по 04 листопада 2021 року включно з утриманням його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення тексту ухвали, а обвинуваченим з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошений 10 вересня 2021 року о 12-50 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3