Справа № 683/386/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

його законного представника ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

представника органу опіки та піклування ОСОБА_13

представника ювенальної превенції ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області кримінальне провадження за № 0000363, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Старокостянтинові Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, утриманців немає, офіційно не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_10 25 вересня 2020 року близько 20 год., перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку по АДРЕСА_3 , помітив ОСОБА_9 , та діючи з корисливих мотивів і з метою власної наживи, скориставшись тим, що останній спить на дерев`яній лавці, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно із кишені куртки викрав мобільний телефон марки «HONOR YAL-L41 (20 PRO)» об`ємом пам`яті 8/256 Gb вартістю 7679 грн. із сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 7779 грн.

Зазначеними умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.185 КК України.

03 серпня 2021 року між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 з участю його законного представника ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненому розкався, відшкодував завдану потерпілому шкоду, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.

Законний представник та захисник також просили затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_9 підтвердив відшкодування шкоди, просив затвердити добровільно укладену між ними угоду про примирення, наслідки затвердження якої йому зрозумілі, які просив затвердити.

Прокурор, представник органу опіки та піклування, представник ювенальної превенції не заперечила проти затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Частиною третьою статті 469 КПК України визначено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, яка відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_10 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_10 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_10 на момент вчинення злочину був неповнолітнім, за місцем проживання відносно нього відсутні компрометуючі дані, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, приймав участь у програмі відновлення для неповнолітніх,

які є підозрюваними у вчиненні кримінального правопорушення, згідно досудової доповіді визначено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього можливе без ізоляції від суспільства у громаді за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного правопорушення, що може бути забезпечено при проходженні неповнолітнім заходів, передбачених апробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не пред`являвся.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 03 серпня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 з участю законного представника ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_12 у кримінальному провадженні за № 0000363, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2020 року.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Цивільний позов не пред`являвся.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати на залучення експерта в розмірі 653 грн. 80 коп.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «HONOR YAL-L41 (20 PRO)» об`ємом пам`яті 8/256 Gb залишити потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя __________