Єдиний унікальний номер справи 333/27/21
Номер провадження 1-кп/333/357
ВИРОК
Іменем України
24 вересня 2021 року місто Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, українки, має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 15.03.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- 19.12.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, п. 2, 3, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 1 рік;

- 15.06.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення і перевиховання не стала, та знову вчинила кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 01.12.2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в якості гості у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, та її дії зашиються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, таємно викрала майно, яке знаходилось на ліжку у спальній кімнаті, а саме: мобільний телефон «Ірhопе 6+» (А 1586), в корпусі білого кольору, об`ємом пам`яті на 64 ГБ, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , з однією сім- картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Водафон», номер - НОМЕР_2 ), яка матеріальної цінності не представляє, вартість якого згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інститут судових експертиз складала 3 333 гривні 34 копійок, бездротові навушники «Xiaomi Redmi AirdotsS», чорного кольору, вартість яких згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інститут судових експертиз складала 424 гривні 21 копійка, що належать потерпілому ОСОБА_5 , а всього на загальну суму 3757 гривень 55 копійок та мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «RedmiNote 5» в корпусі чорного кольору, об`ємом пам`яті на 32 ГБ, ІМЕІ (1): НОМЕР_3 , ІМЕІ (2): НОМЕР_4 , без сім-карт, вартість якого згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інститут судових експертиз складала 1 766 гривень 67 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_6 ;

Після чого, ОСОБА_4 , разом з викраденим зникла з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши майнову шкоду потерпілим на зазначену суму.

Крім того, 18 червня 2021 року, приблизно о 02 годині 00 хвилині, ОСОБА_4 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, та її дії зашиються ніким непоміченими, таємно викрала мобільний телефон «Samsung А10» в корпусі синього кольору, об`ємом пам`яті 32 ГБ щ сім-картою стільникового зв`язку ПрАТ «Водафон» вартість якого згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інститут судових експертиз складала 1660грн., що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном покинула місце вчиненого кримінального правопорушення та, в подальшому, розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 було завдано майнову шкоду на загальну суму 1660грн.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнала себе винуватою у повному обсязі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та пояснила що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 01.12.2020 року у вечірній час доби, вона знаходячись в якості гості у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, та її дії зашиються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, таємно викрала два мобільних телефони «Ірhопе» « НОМЕР_5 » та навушники.

Крім того, 18 червня 2021 року, в нічний час перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, та її дії зашиються ніким непоміченими, таємно викрала мобільний телефон «Samsung». На даний час викрадені мобільні телефони повернуті власникам. У скоєному щиросердечно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши у судовому засіданні обвинувачену ОСОБА_4 дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останньої за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно
Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченої (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває) не є інвалідом, характеризуючи особистість обвинуваченої раніше судима, має постійне місце проживання та реєстрацію, офіційно не працевлаштована.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, що підтверджується її поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про її особу, наявність у обвинуваченої судимості, щире каяття обвинуваченої, її позитивну поведінку після вчинення злочинів (не порушувала покладені на неї процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, суду), думку потерпілих які просять суворо не карати обвинувачену, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 996,98 грн. за залучення експертів на проведення судових товарознавчих експертиз.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченої зазначених витрат на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368,370-371,376,395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 996,98грн. за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: мобільний телефон «Ірhоnе 6+» ( НОМЕР_6 ), «Хіаоmі» моделі «RedmiNote 5» та «Samsung А10» залишити за належністю потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізької апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя ОСОБА_1