Провадження № 1-кс/947/2218/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою №0001201 від 15.09.2021 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Улянівка, Березівського району, Одеської області, громадянина України, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001201 від 15.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2021 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, у ОСОБА_5 , з метою незаконного особистого збагачення, виник протиправний умисел спрямований на незаконний збут бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, за грошову винагороду.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 придбав та перевіз до власного місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 (дві тисячі триста три) патрони калібру 5,45 мм, 2 (дві) одиниці корпусів осколкової ручної гранати Ф-1, 2 (два) уніфіковані запали ручної гранати модернізовані УЗРГМ-2.

У подальшому, діючи з тих же мотивів та спонукань, з метою реалізації свого протиправного плану, ОСОБА_5 на початку вересня 2021 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлена, вирішив залучити ОСОБА_7 до своєї протиправної діяльності, а саме для пошуку покупця зазначених вище гранат та патронів.

Так, ОСОБА_7 , знаходячись з ОСОБА_5 в довірливих стосунках та отримавши від останнього пропозицію щодо пошуку осіб, які придбають у останнього бойові припаси та вибухові речовини, усвідомлюючи суспільну небезпечність дій останнього, прийняв рішення про повідомлення правоохоронних органів про цей факт та у подальшому вирішив сприяти розкриттю вказаного правопорушення.

З метою перевірки дійсності намірів ОСОБА_5 та викриття його протиправної діяльності, на основі конфіденційного співробітництва, до проведення слідчих дій було залучено ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діяли під контролем правоохоронних органів.

У подальшому, ОСОБА_7 домовився про зустріч ОСОБА_8 з ОСОБА_5 на 01.10.2021 року.

Після чого, ОСОБА_5 01.10.2021 приблизно 14 год. 50 хв., перебуваючи навпроти буд. АДРЕСА_4 , діючи з тих же мотивів та спонукань, зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , для продажу наявних у нього бойових припасів останньому.

Під час зустрічі, з метою реалізації раніше визначеного плану, передав ОСОБА_8 фрагмент аркушу паперу, на якому рукописним текстом було зазначено кількість гранат та патронів, які ОСОБА_5 має намір збути. Погодившись на його пропозицію та на місці узгодивши вартість вказаних бойових припасів та вибухових речовин, ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень. Після цього, ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_7 переніс сумку чорного кольору з емблемою «Prada», в якій містились два корпуси ручної осколкової гранати Ф-1, два уніфікованих запала ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2, які в сукупності є двома ручними осколковими гранатами Ф-1, та 2 303 (дві тисячі триста три) патрони калібру 5,45х39 мм, які є бойовими припасами та вибуховими речовинами, з багажнику свого автомобіля марки «Toyota» моделі «Picnic», державний знак НОМЕР_1 до багажнику автомобіля автомобіля марки «Toyota» моделi «Сamry», яка перебувала у користуванні ОСОБА_8 .

В подальшому, 01.10.2021, о 15 год. 10 хв., перебуваючи за адресою:м. Одеса, пр. Добровольського 113-А, ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам СБУ сумку чорного кольору з емблемою «Prada», в якій містились 2 (два) корпуси ручної осколкової гранати Ф-1, 2 (два) уніфікованих запала ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2 та 2 303 (дві тисячі триста три) патрони калібру 5,45х39 мм, які він придбав у ОСОБА_5 .

Слідчий звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлені ризики передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовуючи наступним:

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у підозрюваного може бути умисел переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки він усвідомлює, що санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні зазначеного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися;

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місця проживання внаслідок ознайомлення з відповідними протоколами слідчих (розшукових) дій, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання в ході судового розгляду;

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, а відповідно постійного заробітку, що може штовхнути його до продовження його протиправної діяльності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо клопотання прокурора, зазначивши, що підозрюваний визнає свою вину, має родину, має на утриманні малолітню дитину, готовий до співпраці з органом досудового розслідування. Просила застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, доповнивши, що визнає свою вину, розкаюється у вчиненому, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 14.02.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які наявні в матеріалах клопотання.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого діяння, а також характеризуючи дані підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Однак, такий ризик є мінімальним, так як підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, як до моменту вручення йому повідомлення про підозру так і після. Самостійно з`явився до суду для розгляду клопотання щодо застосування відносно нього запобіжного заходу.

Крім того, враховуючи, що в рамках даного кримінального провадження наявні особи свідків, на показання яких сторона обвинувачення на теперішній час посилається в обґрунтування існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні існує, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Разом з тим, посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження.

Однак, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, особу підозрюваного, те, що підозрюваний розкаюється у вчиненому, визнає свою вину, від органу досудового розслідування не переховувався, має дружину, має на утриманні малолітню дитину, бажає співпрацювати з органом досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою забезпечення дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки та запобіганню ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти такому ризику, як вплив на свідків, отже перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_5 буде позбавлений можливості спілкуватись зі свідками та у будь-який спосіб впливати на них з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Так, згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, як вбачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

В свою чергу вказана міра запобіжного заходу в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині.

Таким чином, з урахуванням викладеного в сукупності, особи підозрюваного, наявності мінімального ризику у вигляді можливого переховування та впливу на свідків, слідчий суддя приходить до переконання, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою №0001201 від 15.09.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши підозрюваного цілодобово не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 14.04.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватись за свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1