Справа № 354/1488/21
Провадження № 1-кп/354/140/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 наніс умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я при наступних обставинах.
Встановлено, що 12.10.2021 близько 11 год 40 хв в АДРЕСА_2 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на грунті неприязних відносин виник словесний конфлікт.
В ході конфлікту, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар правою рукою по обличчі ОСОБА_3 , від якого останній впав на землю та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді синця лівої орбітальної ділянки, садна потиличної ділянки голови, синця ділянки правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями, які виразилися в нанесенні потерпілому ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
До обвинувального акта при його направленні до суду додано заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , написану в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 про визнання винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Також до обвинувального акта додано заяву потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України регламентовано, що у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Як зазначено вище, із заяви обвинуваченого ОСОБА_2 випливає, що він не заперечує фактичних обставин і визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння. Крім того, стороною обвинувачення до обвинувального акта подано і матеріали кримінального провадження, у якому на підтвердження винуватості ОСОБА_2 наявні й інші докази, а саме:
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.10.2021 року;
- протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 13.10.2021 року;
- протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 20.10.2021 року;
- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_2 від 30.10.2021 року;
- протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_2 від 30.10.2021 року;
- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_3 від 30.10.2021 року;
- протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 12.11.2021 року.
Суд вважає за доцільне зауважити, що відповідно до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Зі змісту ч.2 ст.84 КПК України випливає, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Крім того, ч.1 ст.85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Щодо правомірності проведення органом досудового розслідування процесуальних дій та встановлення фактичних обставин кримінального проступку, суд вважає за доцільне зауважити, що надана до обвинувального акта заява ОСОБА_2 , підписана у присутності його захисника, свідчить, що обвинувачений зазначені обставини (правомірність проведення процесуальних дій) не оспорює.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що правові підстави для визнання проведених у кримінальному провадженні процесуальних дій такими, що проведені з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону - відсутні.
Таким чином, аналізуючи надані матеріали, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_2 , які виразились в умисному спричиненні фізичного болю потерпілому ОСОБА_3 , охоплюються складом кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Згідно з ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, його вік, стан здоров`я, майновий стан обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч.1 ст.394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Головуючий суддя: ОСОБА_1