Справа № 462/7009/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1116/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 28 вересня 2021 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, грузина, громадянина Республіки Грузія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 .
Застосовано до ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 листопада 2021 року включно.
Визначено ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 136 200 грн., яку підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на депозитний рахунок для внесення застави (UA0000757; отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ).
У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) наступні обов`язки:
1)прибувати до суду, слідчого судді, процесуального прокурора та слідчого за першою вимогою;
2)не відлучатися із м.Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
4)утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками;
5)здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що Запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 28 вересня 2021 року. Постановити ухвалу, змінивши призначений раніше запобіжний захід на домашній арешт в нічний час, зобов`язавши обвинуваченого перебувати та не покидати адресу: АДРЕСА_2 , в нічний час з 22.00 год до 06.00 год. У випадку незгоди зі зміною запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, апелянт просить, врахувавши майновий стан ОСОБА_11 , який тимчасово не працює, а також мінімальний розмір майнової шкоди в розмір 515 грн., щире каяття підозрюваного, співпрацю з слідством, несудимість, просить зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що судом при обранні запобіжного заходу ОСОБА_11 допущено порушення матеріального та процесуального права, що полягає у невідповідності нанесеній шкоді діями ОСОБА_11 в розмірі 515 грн. та визначенні застави за це діяння в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 136 200 грн.
Зазначає, що слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався.

Захисник вважає, що до підозрюваного цілком можливо застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України. На думку апелянта, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з максимальним розміром, передбаченим щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені особливо тяжкого злочину у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 136 200 грн є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою СПЛ та практикою України та є непомірно великою сумою для підзахисного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_9 , яка заперечила апеляційну скаргу і просила ухвалу слідчого судді залишити без зміни, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з матеріалами клопотання, В провадженні відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000188 від 27 вересня 2021 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
27.09.2021 старшим слідчим СВ відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.09.2021 близько 20 годин 00 хвилин ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, підійшов до автомобіля марки «Фольсваген», модель «Амарок», з д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на парковці ТРЦ «Вікторія Гарденс», що за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 226А, та невстановленим способом, проник у вказаний транспортний засіб, який перебуває у користуванні ОСОБА_12 , скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно викрав сумку чорного кольору на якій наявний напис «TAICHI», вартість якої встановлюється, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 515 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на мотоцикл марки «KAWASAKI» модель «Z 750S», картка абонемент № НОМЕР_3 видана на ім`я ОСОБА_13 , які не становлять матеріальної цінності. Після чого, покинувши зазначений транспортний засіб із викраденим майном, направився в невідомому напрямку та маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, був виявлений та затриманий працівниками Управління карного розшуку у Львівській області. Потерпілій завдано матеріальну шкоду, загальною вартістю 515 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судове рішення про обрання ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави постановлене з дотриманням вимог ст.ст.177, 178, 182, 183, 194 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) обумовлено наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними, які містяться в: заяві про вчинення кримінального правопорушення від 26.09.2021, протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.09.2021, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_12 від 27.09.2021, протокол огляду місця події від 26.09.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 27.09.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 27.09.2021, протоколі допиту свідка ОСОБА_16 від 27.09.2021, протоколі огляду предметів від 27.09.2021.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даних злочинів.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, встановив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, слідчим суддею враховано, вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме про можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та як підозрюваний намагався із місця скоєння кримінального правопорушення втекти, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, без визначеного постійного місця проживання на території України; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки спосіб вчинення злочину ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), проявилося у таємному викраденні чужого майна та в намаганні у подальшому свідомо уникнути покарання, так як останній намагався приховати свої дії, характеризує його, як особу, що немає достатніх моральних цінностей, соціально-стримуючих факторів, схильну для досягнення своїх злочинних цілей, свідоме нехтування підозрюваним не лише вимогами законодавства, але і загальноприйнятими морально-етичними цінностями, який залишаючись на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Зокрема, приймаючи дане рішення судом першої інстанції вірно враховано конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), дані про особу, а саме те, що він не одружений, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, а також вік та стан здоров`я підозрюваного, які не перешкоджають його триманню під вартою.
Таким чином, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та обрав останньому винятковий у вигляді тримання під вартою, довівши, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та саме такий вид унеможливить переховування від органів досудового розслідування та/або, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З таким висновком слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів повністю погоджується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту.

Дані про особу підозрюваного, та його майновий стан, про які зазначає адвокат, були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу, такі не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними.

Відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136 200 грн є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 28 вересня 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді