печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1209/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:
12.01.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, яка передана слідчому судді ОСОБА_1 , у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.12.2021.

Оскільки заявник не отримав відомостей, що дані за заявою від 14.12.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві щодо цього факту оскаржено до Печерського районного суду м. Києва.

У судове засідання особа, яка звернулася із скаргою та представник органу досудового розслідування не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 14.12.2021 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана адресатом 17.12.2021, що підтверджується поштовою квитанцією.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом вказаної норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Частиною 5 ст. 214 КПК України визначено, зокрема, що достатнім для початку досудового розслідування є повідомлення даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначеного положення закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
У заяві про кримінальне правопорушення заявником зазначено короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню кваліфікацію правопорушення.

Також, ч. 2 ст. 60 КПК України передбачено, що заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Станом на день подання скарги інформацію про рух заяви заявником не отримано.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить висновку про необхідність зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 14.12.2021.

Щодо інших вимог скарги слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України).

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Правилами ч. 5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, для визнання потерпілим у кримінальному провадженні необхідна наявність відповідних підстав - фактичних і юридичних. Фактичними підставами є заподіяння або замах на заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди, а юридичними - подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, коли у особи виникають права і обов`язки потерпілого, або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (з отриманням особою відповідного документа, що підтверджує факт звернення із заявою та її реєстрації).

Разом з тим, виникнення прав і обов`язків потерпілого у особи не є свідченням набуття нею відповідного статусу потерпілого, оскільки набуття певного процесуального статусу повинно відбуватись в рамках кримінального провадження, а не поза ним. Особа набуває передбачені законом права учасника процесу лише тоді, коли про це буде прийнято відповідне процесуальне рішення. Момент визнання особи потерпілим не може передувати початку досудового розслідування. Подання заяви особою і внесення її до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є одночасною дією. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається, за виключенням проведення у невідкладних випадках огляду місця події. Тільки після цього можливим є остаточне вирішення питання щодо надання особі відповідного статусу в рамках кримінального провадження.

Таким чином, надання особі статусу потерпілого у кримінальному провадженні є результатом прийняття відповідного процесуального рішення, яке слідчий, прокурор приймають у формі постанови, а слідчий суддя, суд - у формі ухвали, коли реально створюються відповідні умови і особі забезпечується можливість реалізації передбачених законом прав.

Враховуючи те, що на час розгляду скарги не внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , досудове розслідування не розпочато, останній не визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що вимоги скарги в частині зобов`язання видати останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги скаржника про зобов`язання розпочати досудове розслідування, то відповідно до норм КПК України слідчий суддя не уповноважений керувати ходом досудового розслідування, а згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, отже дані вимоги виходять за межі повноважень слідчого судді, визначених ч.2 ст.307 КПК України, тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 60, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань- задовольнити частково.

Зобов`язати компетентну особу на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 23.12.2021 про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана 17.12.2021.

В іншій частині у задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1