Справа № 496/67/22
Провадження № 1-кп/496/234/22
У Х В А Л А

10 березня 2022 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадженні, відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , який обвинувачується у незаконному заволодінні автомобілем марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 . Дії його кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України.
Від прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винним, від 5 до 8 років позбавлення волі він може переховуватись від суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно нього в Біляївському районному суді на розгляді знаходиться два обвинувальних акта, крім цього, за скоєння іншого кримінального правопорушення 27.10.2021 року Приморським районним судом ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 21.12.2021 року, однак останній порушив ухвалу слідчого судді, та в період дії вказаного запобіжного заходу вчиним дане кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання.
В судовому засіданні захисник який приймав участь в режимі відеоконференції не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , який утримується під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», участь якого в судовому засіданні була забезпечена за допомогою відеоконференції, зі слів працівника ОСІ, відмовився приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та виходити з камери.
Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб.
У зв`язку із воєнним станом конвойною службою не здійснюється доставка обвинувачених.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин, а ч. 2 вказаної статті передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
Згідно вимог ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.
Оскільки конвойна служба не здійснює доставку обвинувачених до суду у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою і судом було вжито заходів для участі останнього в судовому засіданні, про те він відмовився від участі в режимі відеоконференції, а тому суд вважає можливим розглянути клопотання щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого за його відсутності.
Заслухавши прокурора, захисника, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи те, що судове провадження не завершено, 17.03.2022 року у обвинуваченого спливає строк тримання під вартою, а тому суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.
ОСОБА_6 є неповнолітнім, про те він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відносно нього в провадженні Біляївського районного суду є 4 обвинувальні акти, обвинувачений перебуваючи під домашнім арештом порушив запобіжний захід і продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, а тому суд вважає, що наявні ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Визначаючи розмір застави, суд виходить з наступного.
Згідно п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, суд вважає за необхідне визначити розмір застави в межах розмірів, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 10.03.2022 року до 24.00 год. 08.05.2022 року та утримувати його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 49620 грн..
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1