Справа № 298/425/21
Номер провадження 1-кп/298/76/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000070, внесене 5 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 31 березня 2021 року близько 12-ої години 30 хвилин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, незаконно заволодів чужим майном при наступних обставинах.

У вказаний час ОСОБА_4 з метою таємного викрадення металобрухту таємно проник на охоронювану територію недіючого Приватного акціонерного товариства «ЕРСТЕД», , яке знаходиться за адресою: смт. Великий Березний, вулиця Заводська №14, Великоберезнянського району Закарпатської області, директором якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на території даного підприємства, ОСОБА_4 з метою таємного викрадення металобрухту, через наявний отвір у стіні цеху під віконною рамою проник всередину цеху №7 ПрАТ «ЕРСТЕД», де, упевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, без будь-яких підручних засобів, намагався таємно викрасти та винести із цеху на подвір`я виявлені ним швелери та інші металеві предмети.

Однак, враховуючи те, що вказані металеві предмети були досить габаритними й важкими, в зв`язку з чим ОСОБА_4 зрозумів, що не зможе їх перенести самостійно, а тому вирішив піти за своїми друзями з пропозицією йому допомогти.

У подальшому до виконання свого задуманого злочинного плану ОСОБА_4 31 березня 2021 року приблизно о 13.00 годині залучив свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , у якого в користуванні знаходиться автомобіль марки ВАЗ 2101, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом із легковим причіпом за реєстраційним номером НОМЕР_2 , а також свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_3 , які не були обізнані в злочинних планах ОСОБА_4 , так як вважали, що дії останнього є законними і він має право на розпорядження вищевказаними предметами із металобрухту.

У свою чергу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодились допомогти ОСОБА_4 винести із цеху, повантажити на автомобіль та перевезти до нього додому дані металеві предмети, а тому цього ж дня приблизно о 19.00 годині на вищевказаному автомобілі марки ВАЗ 2101, жовтого кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_9 , приїхали до цеху №7 ПрАТ «ЕРСТЕД», яке знаходиться за адресою смт.Великий Березний, вул.Заводська, №14, Великоберезнянського району Закарпатської області.

В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, проник через наявний отвір у стіні цеху під віконною рамою в середину приміщення цеху №7 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де ОСОБА_4 показав на три швелери, вартість яких згідно звіту про оцінку № 126-04-221 від 07.04.2021 року становить 1 032 (одна тисяча тридцять дві) гривні 00 копійок та два кутники, вартість яких згідно звіту про оцінку № 126-04-221 від 07.04.2021 року становить 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок, та один ребристий лист металу, вартість якого згідно звіту про оцінку № 126-04-221 від 07.04.2021 року становить 63 (шістдесят три) гривні 00 копійок, та пояснив, що вищевказані металеві предмети необхідно допомогти йому винести із цеху та відвезти на автомобілі до нього додому. Після цього, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не усвідомлювали того, що вчиняють крадіжку чужого майна, так як вважали дії ОСОБА_4 законними стосовно розпорядження вищевказаних предметів, всі втрьох винесли та завантажили їх на легковий причіп, який був прикріплений до автомобіля ОСОБА_7 , на якому приїхали.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв ПрАТ «ЕРСТЕД» матеріальну шкоду на загальну суму 1 215 (одна тисяча двісті п`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

12 листопада 2021 року між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000070, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 5 квітня 2021 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Представник потерпілої сторони директор ПрАТ "Ерстед" ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000070. У вказаній заяві також вказав, що цивільний позов подавати не бажає, вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України.

Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та сторони погодилися на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду про визнання винуватості, просить угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченому обумовлене в ній покарання, вирішити питання щодо речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди. Просив суд застосувати до обвинуваченого мінімальний іспитовий строк.

Представник потерпілої сторони директор ПрАТ "Ерстед" ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився. Водночас подав письмове клопотання, в якому просить розглядати справу №298/425/21 без його участі, вказуючи на неможливість явки за станом здоров`я та через карантинні обмеження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винними, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, обставиною, яка пом`якшує покарання останнього відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того, таке покарання узгоджено з урахуванням ст. 65 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

При цьому, суд враховує положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», в п. 12 якої зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , узгодженої сторонами міри покарання.

Суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 лютого 2021 року відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, строк дії якого на теперішній час закінчився.

З огляду на особу обвинуваченого та визначену йому міру покарання, з урахуванням того, що клопотань про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 суду не подано, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили, питання щодо цього судом не розглядається.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує у порядку ст.174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 листопада 2021 року, укладену між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені 5 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000070.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну роботу;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обраховувати з 12 листопада 2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

-три металеві швелери загальною довжиною 7.5 м (довжина кожного близько 251 см, ширина 8 см, висота 18 см), два металеві кутники загальною довжиною 5 метрів (кожний по 250 см), ребристий лист металу сірого кольору розмірами 112 см ширини та 100 см висоти - повернути потерпілій стороні ПрАТ "Ерстед" ;

-автомобіль марки ВАЗ 2101, жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане Яворівським МРЕВ ДАІ УМВСУ у Львівській області 22.03.1996 року, причіп з реєстраційним номером НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , видане ОСОБА_10 28.10.2000 року, - повернути законним власникам або володільцям.

-
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 9 квітня 2021 року в справі №298/363/21 - скасувати.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1