Справа №766/7713/17
УХВАЛА

04.11.2021 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

інспектора Дніпровського районного

відділу філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця , громадянина України, неодруженого, освіта середня-спеціальна, засудженого 10.07.2017 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Дніпровський районний відділ філії Державна установа «Центр пробації» в Херсонській області (далі - Центр пробації) звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_5 , посилаючись на ту обставину, що вирок від 17.07.2017 року Херсонського міського суду Херсонської області за ч.2 ст.263 України про застосування покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який 10.08.2017 року набрав законної сили до теперішнього часу не виконано.

Під час судового розгляду представник Центру пробації подання підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Засуджений ОСОБА_5 , в судове засідання на неодноразові виклики не з`являться, про причину неявки суд не сповістив, про слухання повідомлявся належним чином.

Привід стосовно ОСОБА_5 , працівниками поліції не виконано.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи №14/2017 на засудженого ОСОБА_5 суд встановив наступне.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Кримінального кодексу України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Згідно частини 3 статті 80 Кримінального кодексу України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Відповідно до частини 4 статті 80 Кримінального кодексу України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 Кримінального кодексу України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; не ухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст.80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком 17.07.2017 року Херсонського міського суду Херсонської області за ч.2 ст.263 України до штрафу в розмірі 850 грн. Вказаний вирок суду 10.08.2017 року набрав законної сили.

28.09.2017 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшов на виконання вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 17.07.2017року, уповноваженим органом з питань пробації отримано вирок відносно засудженого ОСОБА_5 . Документ про сплату засудженим штрафу уповноважений орган з питань пробації не отримував.

28.09.2017 та 05.06.2018 року до Херсонського міського суду Херсонської області були направлені подання на підставі ч.3 ст. 26 КВК України.

01.02.2018 та 16.05.2019 року на адресу уповноваженого органу з питань пробації надійшли ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2018 року та 18.04.2019 року згідно яких в задоволенні подань органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого гр. ОСОБА_5 було відмовлено.

24.09.2019 року до Херсонського міського суду Херсонської області направлено подання про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

16.07.2020 року на адресу уповноваженого органу з питань пробації надійшла ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 12.06.2020 року згідно якої подання Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» н Херсонській області щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , залишено без розгляду, оскільки 28.08.2018 року Херсонська місцева прокуратура звернулась до суду з клопотанням про скасування вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2017 року відносно ОСОБА_5 на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим від 29.04.2017 року про визнання винуватості.

16.06.2021 року на адресу уповноваженого органу з питань пробації надійшла ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 23.12.2020 року згідно якої у задоволенні клопотання прокурора Херсонської місцевої прокуратури про скасування вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2017 року яким затверджена угода про визнання винуватості було відмовлено.

За даними вимоги УІО ГУНП ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався. Інформації щодо ухилення засудженого ОСОБА_5 , від відбування покарання до уповноваженого органу з питань пробації не надходило.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч.1 ст.389 КК України, є злочином.

Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_5 , до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженої, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особою такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженою сплати штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ №5-324кс15 від 24.12.2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення засудженим від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи обставину, що засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 Кримінального кодексу України, закінчились, а тому наявні обставини для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2017 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1