Кримінальне провадження №629/5236/21
Номер провадження 1-кп/629/113/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.11.2010 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; в силу ст.75 КК України звільнений з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців,

- 12.12.2011 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці,

- 20.10.2017 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.15 ст.185 ч.3, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. 09.04.2019 року ухвалою Харківського апеляційного суду змінено вирок в силу ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 р., з зарахуванням в строк позбавлення волі з 01.06.2016 р. по 09.04.2019 р. звільнено з зали суду вважаючи покарання відбутим в повному обсязі,

- 24.02.2020 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці. 22.05.2020 звільнений у зв`язку з повним відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

09.06.2021, в період часу з 07.00 до 17.00, точного часу, як в ході досудового розслідування так і судового розгляду, встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , знаходився за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , де в нього виник умисел направлений на таємне викрадення металевих воріт гаража, який знаходиться на території вищевказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення металевих воріт, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і, бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, діючи повторно, шляхом вільного доступу,застосувавши фізичну силу та металевий лом, зняв їх з завіс, таємно викрав металеві ворота гаража, загальною вагою 98 кг.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/13707-ТВ від 24.06.2021, вартість 1 кг брухту чорного металу становить 6 гривень 07 копійок.

Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме: продав вищевказані металеві ворота ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 594 гривні 86 копійок.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення правопорушень, викладені в обвинувальному акті, не заперечував визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються, пояснив, що влітку цього року, за допомогою дерев`яного бруса, зняв металеві ворота за адресою АДРЕСА_2 та здав на металолом. За ворота отримав 500 грн., які витратив на власні потреби.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину в повному обсязі, а також те, що ним не оскаржуються фактичні обставини кримінального провадження, які зазначені в обвинувальному акті, обвинувачений вірно розуміють зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежив дослідження доказів по кримінальному провадженню, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням його особистості, та визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оскаржуються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена.

Таким чином дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є громадянином України, українцем, з середньою освітою, не одружений, не працює, за місцем мешкання характеризується формально позитивно, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2010 року з приводу вживанням алкоголю із шкідливими наслідками, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, раніше судимий. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив не тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння таємного викрадення майна, за які йому було призначене покарання, як з застосуванням іспитового строку так і з реальним відбуттям покарання, однак це не привело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки після спливу одного року він знову скоїв злочин проти власності. Крім того беручи до уваги висновки досудової доповіді органу пробації, згідно якого ризик повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, з урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації,справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе тільки в місцях обмеження волі, тобто в кримінально-виконавчій установі відкритого типу, в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст.ст. 69, 75, 76 КК України суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у справі експертизи в сумі 514,86 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1(одного )року 6 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня прибуття і постановки засудженого ОСОБА_5 на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню № 0000263 за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/13707-ТВ від 24.06.2021, в сумі 514 гривень 86 копійок

Арешт на майно накладений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.06.2021 р. скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: металеві ворота, зеленого кольору, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку залишити в розпорядженні останнього.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходяться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Суддя Наталія ЦЕНДРА