Справа № 473/1087/18
Провадження №1-кп/472/1/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №1 в смт. Веселинове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002249 від 08.11.2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдови Яловенського району с. Денчени (Данчени), особи без громадянства та без зареєстрованого місця проживання на території України, освіта повна загальна середня, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, має на утриманні малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працював, раніше судимого: 19.02.2015 року Березівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.187 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений 13.06.2017 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, працює експедитором, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: " АДРЕСА_3 , раніше судимого: 1) 08.09.1993 року Бєлгород-Дністровським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 215-3, ч.2 ст.140, ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнений 16.12.1994 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 14 днів; 2) 10.10.1995 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст.118 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до 6 (шести) років 11 місяців 13 днів позбавлення волі, звільнено 01.08.2002 року по відбуттю строку покарання; 3) 14.09.2004 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.194, ч.3 ст.296, ч.2 ст.345, ст.395 КК України, на підставі ст.70 КК України до 08 років 08 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, звільнений 10.08.2012 року по відбуттю строку покарання; 4) 24.10.2016 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.194 КК України до 3 (трьох) років 10 місяців 08 днів позбавлення волі, звільнений з-під варти негайно в залі судового засідання у зв`язку із повним відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
обвинувачені - ОСОБА_15 , ОСОБА_8 ,
захисники - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
потерпілі - ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
перекладач - ОСОБА_22 ,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_15 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що 08 листопада 2017 року приблизно о 06:00 годині ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , будучи раніше судимими за вчинення розбою, та невстановлена особа вступили між собою у злочинну змову, і на автодорозі Р-06 сполученням "Ульянівка-Миколаїв", на відстані 300 м. від с. Новогригорівка Вознесенського району в напрямку м. Миколаїв, з корисних мотивів, з метою відкритого заволодіння майном вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, яке виразилось в погрозі застосування вогнепальної зброї, та з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих у виді спричинення ОСОБА_20 тілесних ушкоджень - струсу головного мозку з саднами та набряком м`яких тканин в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та ОСОБА_21 у виді струсу головного мозку з крововиливами, саднами, набряком м`яких тканин в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, і відкрито заволоділи належною ОСОБА_20 чоловічою барсеткою з грошовими коштами в сумі 17600 грн. та візитницею з документами, а саме: 4 паспортами на гаражні бокси в м. Южноукраїнськ на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , картою ключем до автомобіля "Мазда", технічним талоном на автомобіль "Мазда", паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_20 , та належним ОСОБА_21 мобільним телефоном "Meizu M2 Note" вартістю 3599 грн. Після скоєння розбійного нападу з місця вчинення злочину втекли, а майном, яким заволоділи у результаті нападу, розпорядилися на власний розсуд.
В результаті розбійного нападу ОСОБА_20 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 17 600 грн., а ОСОБА_21 - 3599 грн.
За викладених обставин органом досудового розслідування ОСОБА_15 та ОСОБА_8 обвинувачуються у розбої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що ОСОБА_8 у невстановлений час та у невстановленому місці та способом, незаконно придбав суцвіття рослини роду коноплі - "канабіс". Після чого, дану речовину - "канабіс" приніс до місця свого проживання, а саме: квартири АДРЕСА_4 , яку незаконно зберігав за вказаною адресою без мети збуту, до проведення обшуку, тобто до 26.12.2017 року.
26.12.2017 року у період часу з 14 години 43 хвилин до 15 години 55 хвилин, працівниками поліції Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено: поліетиленовий пакунок із сухою рослинною речовиною із запахом рослини роду коноплі, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину - 71,797 г., який ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту.
Також у ході вищевказаного обшуку виявлено та вилучено верхній і нижній фрагменти пляшок, що виготовлені з полімерного матеріалу, а також ковпачок, на внутрішніх поверхнях яких виявлено нашарування екстракту канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою - 0,2858 г.
За викладених обставин органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вину в інкримінованому йому злочині за ч. 2 ст. 187 КК України не визнав, суду показав, що 07 листопада 2017 року він зателефонував ОСОБА_8 та попросив в нього взяти його автомобіль в користування, оскільки йому необхідно було їхати по своїм справам. В цей же день ОСОБА_8 погодився та дав йому свій автомобіль. Після домовленості з ОСОБА_8 , він поїхав до нього та взяв автомобіль і поїхав на цьому автомобілі назад до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_5 . Ввечері цього ж дня до нього прийшов його товариш ОСОБА_24 (на прізвисько " ОСОБА_25 ") і попросив його зранку відвезти до м. Южноукраїнськ, оскільки йому був хтось винен кошти за автомобіль і повинен був їх передати. Приблизно о 3.00 годині ночі він разом зі своїм товаришем ОСОБА_26 сіли в машину, яку дав ОСОБА_8 . Потім до них в автомобіль ще сіли двоє знайомих ОСОБА_27 (невідомі ОСОБА_15 особи) і вони вчотирьох поїхали до м. Южноукраїнськ. Поки вони їхали, в дорозі ОСОБА_28 постійно з кимось переписувався. За 30-40 км. від м. Вознесенська ОСОБА_28 сказав зупинитись, і повідомив, що будуть чекати тут. Йому здалося це дивним. Діма сказав, що хтось має приїхати і потрібно буде з ними "розібратись" і дістав декілька балаклав. ОСОБА_28 сказав, що вони збираються побити людину і забрати грошові кошти. На що він сказав, що не буде цього робити, і повідомив йому, що може почекати їх не більше 10-15 хвилин. ОСОБА_28 передав йому балаклаву і рукавиці і він з цікавості приміряв балаклаву, після чого викинув їх. Потім ОСОБА_28 був обурений його відмовою вчиняти з ними напад та зі своїми знайомими пішли десь в лісосмугу, а він залишився чекати їх в машині. Потім він знайшов в дверцятах автомобіля дві-три пари рукавиць і балаклав і взяв їх також викинув. Через 15 хвилин ОСОБА_28 зі своїми знайомими повернулись і вони поїхали до м. Одеса. В м. Одеса біля автовокзалу він їх висадив. Потім він зателефонував ОСОБА_8 , вони зустрілись біля супермаркету "Копійка" і він повернув йому автомобіль. Викликав собі таксі і поїхав додому на квартиру. Після цього він ОСОБА_29 з його знайомим не бачив і не спілкувався. Через півтора місяці після цього його затримали працівники поліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч. 2 ст. 187 КК України та за ч. 1 ст. 309 КК України не визнав повністю, суду показав, що до розбійного нападу на ОСОБА_20 та ОСОБА_21 немає ніякого відношення. Підтвердив, що дійсно в листопаді 2017 року передавав ОСОБА_15 автомобіль в користування на одну добу, так як в них був спільний знайомий. Також вказав, що даний автомобіль він здавав в оренду. Наступного дня ОСОБА_15 повернув йому автомобіль. В дверцятах машини він виявив маску і рукавички, але не надав цьому значення. Взагалі в його автомобілі було багато масок і рукавичок, так як він використовував їх під час заняття мотоспортом. Крім того, пояснив, що проживав в АДРЕСА_3 зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_30 . Повісток з поліції йому не надходило. Коли приїхали працівники поліції робити обшук в його домоволодінні, він спав. Стукали перший раз о 6-й ранку, він подивився в глазок дверей, але нікого не було, другий раз о 7-8-й ранку, також нікого не було. На третій раз вже вибили двері, завалили його на підлогу. Приблизно 2-3 години він очікував на свого захисника, до приїзду якого всі працівники правоохоронних органів перебували в приміщенні його квартири. Пізніше працівники поліції виявили в його квартирі якусь речовину та пристрій для куріння, які він на той час бачив вперше, тобто дана речовина та пристрій були не його.
Потерпілий ОСОБА_21 в судовому засіданні суду показав, що в 2017 році він вирішив купити собі автомобіль. Щоб допомогти йому вибрати автомобіль для покупки він попросив ОСОБА_31 , і з`їздив з ним та сусідом до м. Києва, але там вони нічого не вибрали і повернулись. Через деякий час він знову попросив ОСОБА_31 поїхати з ним, але вже до м. Одеса, і ОСОБА_20 вони взяли як водія. Приблизно в листопаді 2017 року вони їхали з м. Южноукраїнськ до м. Одеса. Всю дорогу ОСОБА_32 з кимось переписувався по телефону. Проїжджаючи автодорогу с. Дорошівка - с. Новогригорівка, ОСОБА_33 попросив зупинитись біля лісосмуги для справляння своїх природних потреб, була приблизно 06.00 ранку. Вони зупинились і ОСОБА_33 пішов в кущі, а ОСОБА_20 вийшов з машини покурити. Потім він побачив, як на ОСОБА_20 хтось налетів, повалив на землю і почав бити. Він відкрив двері машини і його витягли двоє чоловіків в балаклавах та в яких була зброя: пістолет та автомат. Вони почали також його бити кулаками, потім повели в лісосмугу і там продовжили бити, обшукували і питали, де гроші, наркотики. Потім нападники зникли в невідомому напрямку. А він піднявся, побачив ОСОБА_34 , який сидів на обочині, і почув як їх автомобіль рушив. Вони з ОСОБА_35 побігли до автомобіля, ОСОБА_20 зупинився і вони продовжили рухатись в м. Одеса, але потім повернулись і поїхали в м. Южноукраїнськ. У ОСОБА_20 нападники викрали сумку з документами і грошими, а в нього було викрадено мобільний телфон «Meizu M2 Note». Через деякий час він з ОСОБА_35 повернулись на місце події і знайшли там сумку ОСОБА_20 з документами, і балаклави, після чого він викликав поліцію. Також зазначив, що йому пред`являлись аудіозаписи зі зразками голосів для впізнання по голосу, і серед тих голосів він впізнав голос обвинуваченого ОСОБА_15 , а голос обвинуваченого ОСОБА_8 не впізнав.
Потерпілий ОСОБА_20 в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_21 попросив його відвезти їх з ОСОБА_35 до м. Одеса, щоб купити машину. Всю дорогу ОСОБА_32 з кимось переписувався по телефону. Через деякий час ОСОБА_32 попросив зупинитись біля лісосмуги по дорозі с. Дорошівка - с. Новогригорівка. Він зупинився, ОСОБА_32 пішов в ліс, а він вийшов покурити. Потім на нього хтось ззаду налетів і почав бити. Після чого, його залишили, він піднявся, навколо нікого не було. Тоді він пішов до машини і виявив, що його сумка з документами і грошими зникла, в сумці було 17600 гривень. Навколо нікого не було, тому він вирішив, що потрібно їхати звідти, і він поїхав. Потім, він побачив як ОСОБА_21 з ОСОБА_35 біжать за автомобілем, він зупинився, підібрав їх і вони поїхали з місця події. Через деякий час ОСОБА_21 з ОСОБА_35 повернулись на місце, де на них було вчинено розбійний напад, і неподалік від лісосмуги вони знайшли його сумку з документами, поряд були балаклави. Після чого він та ОСОБА_21 повідомили поліцію про напад на них. Також зазначив, що йому пред`являлись аудіозаписи зі зразками голосів для впізнання по голосу, і серед тих голосів він впізнав голос обвинуваченого ОСОБА_8 , а голос обвинуваченого ОСОБА_15 не впізнав.
Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_34 він не знає. Гаражу в кооперативі в нього немає і ніколи не було, і він не знімав гараж, працівники поліції його не допитували. У процесуальних діях по даному кримінальному провадженні участі не брав. В якомусь році, точно не пам`ятає, копав яму в гаражі в м. Южноукраїнськ.
Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні суду показав, що в 2017 році приїхав на роботу в лісгосп с. Дорошівка і побачив на місці, що з лісу виходять 2 чоловіка, і один з них тягне якись дрючок. Вони сказали, що на них напали і вони шукають свої речі. Він походив з ними трохи по лісу, і через деякий час вони знайшли місце, де лежала шапка чорна і сумка чорна, а навколо були розкидані документи. Потім приїхала поліція, при огляді місцевості поліцією він з ними не ходив, а лише підписав протокол, іншого понятого не було, а він покликав свого робочого ОСОБА_38 лише наприкінці, щоб підписати протокол. Поліція речі запаковувала не при ньому. Поліція йому його права та обов`язки як понятого не роз`яснювала.
Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні суду показав, що працював в лісництві біля с. Дорошівка. В 2017 році його покликав лісник на ім`я " ОСОБА_40 ", щоб бути понятим. Там були ще два чоловіки і поліцейські, які збирали речі в пакет. Він підійшов до них, підписав протокол і все. При огляді місцевості не був присутній, участі в слідчій дії не брав. Йому лише показали вже зібрані речі і він підписався в протоколі. Речі були в пакетах, які вже були упаковані, при ньому пакети з речами не розпечатували. Поліція йому його права та обов`язки як понятого не роз`яснювала.
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні суду показав, що в 2017 році приблизно о 8.00 годині по дорозі на роботу він знайшов водійське посвідчення за шлагбаумом між с. Дорошівка та с. Новогригорівка Вознесенського району. Працював він охоронцем «Укрінтерпостач». Його робоче місце знаходилося між с. Дорошівка та с. Новогригорівка. Там зупиняється автобус біля шлагмаума, де він і знайшов водійське посвідчення. Через деякий час його напарник ОСОБА_42 знайшов в посвідченні телефон, телефонував на нього. І потім його викликала поліція, якій він повідомив про обставини, за яких він знайшов водійське посвідчення.
Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, надано наступні письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні:
- Рапорт чергового ОСОБА_43 (т.2 а.с. 214) від 08.11.2017 року №7143, відповідно до якого 08.11.2017 року надійшло повідомлення від ОСОБА_21 зі служби 102 про те, що 08.11.2017 року о 09:50 годині за адресою: Вознесенський район, с. Дорошівка, близько 06:00 год. троє невідомих чоловіків, вдягнених у балаклави, з автоматом та двома пістолетами погрожували йому та побили його, відібрали з автомобіля Мазда СХ9 д/н НОМЕР_1 , мобільний телефон Мейзу М2 нот білого кольору, сумку чорного кольору з грошима в сумі 17 600 грн., ключі та документи на а/м Мазда (тех.паспорт, водійське посвідчення - ОСОБА_20 , паспорт ОСОБА_20 , банківські картки).
- Протокол огляду місця події від 08.11.2017 року (т.2 а.с. 215-250), до якого додана фототаблиця, відповідно до якого слідчий СВ Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_44 провів огляд місця події, яким встановив: місцем огляду є ділянка місцевості, розташована з правої сторони від автодороги Р-06 "Ульянівка-Миколаїв" у напрямку м. Миколаїв 153 км. В ході огляду виявлено, вилучено та опечатано в сейф-пакети наступні речі: мобільний телефон марки "Meizu M2 Notе" з задньою кришкою білого кольору, верхня частина якого чорного кольору, балаклава чорного кольору, рукавички чорного кольору в кількості 2 шт., три полімерних пляшки від води мінеральної, балаклава чорного кольору, рукавичка тряпчана чорного кольору, рукавиця №3 чорного кольору з візерунком синього кольору, упаковка з-під цигарок "Парламент аква" без цигарок, серветка волога біла з речовиною темного кольору, рукавичка №4 чорного кольору з візерунком синього кольору, сумка чоловіча чорного кольору, в якій знаходилася квитанція в кількості 2 шт., рахунок-фактура, упаковка таблеток "Лютеіна", картки пластикові 5 шт., одна візитка, копійки, запальничка, документи, тканина чорного кольору у вигляді саморобної балаклави, дві упаковки з-під цукерок "Джелі" біло-рожевого кольору та червоного кольору з чорними крапками, недопалок цигарки "Парламент".
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадежння речових доказів від 13.11.2017 року (т.2 а.с. 251), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження речові докази: паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_20 , дублікат ідентифікаційного коду, 4 паспорти на гаражі на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , грошові кошти 10 грн., чоловіча барсетка, картки та інші папери.
- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2017 року (т.2 а.с. 253), відповідно до якого начальник СВ Вознесенського ВП ОСОБА_46 прийняла заяву від ОСОБА_20 , який заявив, що 08.11.2017 року приблизно о 05.30 годині між с. Новогригорівка та с. Дорошівка невстановлені особи здійснили розбійний напад, в ході якого спричинили тілесні ушкодження та відкрито заволоділи барсеткою та грошовими коштами в сумі 17000 грн., що належать ОСОБА_20
- Постанова про призначення судово-медичної експертизи від 09.11.2017 року (т.2 а.с. 254), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 призначено судово-медичну експертизу у потерпілого ОСОБА_20
- Висновок експерта №595 (т.2 а.с. 255-257), відповідно до якого у ОСОБА_20 виявлено струс головного мозку з саднами та набряком м`яких тканин в ділянці голови. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в час, вказаний постраждалим 08.11.2017 року біля 5-6 год. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2017 року (т.2 а.с. 258), відповідно до якого слідчий СВ Вознесенського ВП ОСОБА_47 прийняла заяву від ОСОБА_21 , який заявив, що 08.11.2017 року приблизно о 06:00 годині за с. Новогригорівка Вознесенського району на узбіччі дороги "Р-06" відносно нього був здійснений розбійний напад, в ході якого йому було спричинено тілесні ушкодження та викрадено мобільний телефон.
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 19.03.2018 року (т.2 а.с. 261), відповідно до якої страшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження речові докази: сейф-пакунок №2953458 із зразками букального епітелію ОСОБА_8 , які повернуті після проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.
- Ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_15 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 28.11.2017 року (т.2 а.с. 265).
- Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, з метою приводу до суду від 27.12.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_15 було затримано 27.12.2017 року о 00:17 годині (т.2 а.с. 266).
- Постанова про призначення судово-медичної експертизи від 08.11.2017 року (т.3 а.с. 56), відповідно до якої слідчим капітаном поліції ОСОБА_48 призначено судово-медичну експертизу у потерпілого ОСОБА_21
- Висновок експерта №594 від 07.12.2017 року (т.3. а.с. 57-58), відповідно до якого у ОСОБА_21 виявлено струс головного мозку з крововиливами, саднами, набряком м`яких тканин в ділянці голови. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в час, вказаний постраждалим 08.11.2017 року біля 06.00 години. Тілесні ушкодження відносяться до легких, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
- Постанова про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 08.11.2017 року (т.3. а.с. 60), відповідно до якої слідчим капітаном поліції ОСОБА_48 призначено молекулярно-генетичну експертизу.
- Висновок експерта №662 від 17.11.2017 року (т.3. а.с. 62-84), відповідно до якого на трьох парах рукавичок (об`єкти №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6), трьох балаклавах (об`єкти №№ 7, 8, 9), недопалку цигарки "Parlament" (об`єкт №10), пачці від цигарок " Parlament Aqua blue" (об`єкт №11), серветці (об`єкт №12), двох обгортках від цукерок (об`єкт №13) та мобільному телефоні " Meizu " (об`єкт №15) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в табличці результатів дослідження.
- Постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.01.2018 року (т.3 а.с. 84), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 як речовий доказ визнано: сейф пакунок №31118223 з 3 - ма парами рукавичок, 3 балаклави, недопалок, пачка від цигарок, гігієнічна серветка, 2 обгортки від цукерок, металевий канцелярський зажим.
- Постанова про визнання та долучення до криміналнього провадження речових доказів від 29.12.2017 року (т.3 а.с. 85), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано речовим доказом: мобільний телефон "Meizu M2 Note", сім карту оператора "Київстар", карту пам`яті на 4 гб.
- Постанова про визнання та прилучення до криміналнього провадження речових доказів від 04.01.2018 року (т.3 а.с. 87), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано речовим доказом сейф пакунок №4031743 з 2 - ма гіпсовими зліпками транспортного засобу, що повернуті після експертизи.
- Протокол огляду місця події від 10.11.2017 року (т.3 а.с. 88-90), відповідно до якого свідок ОСОБА_41 добровільно видав старшому слідчому ОСОБА_45 візитницю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mazda» СХ-9, номерний знак НОМЕР_1 , водійське посвідчення на ім`я " ОСОБА_20 ", ключ карту до автомобіля «Mazda», консультативний висновк №904/17, календар на 2017 рік, 9 марок Дормео, картку заправки ВОГ, 2 аркуші паперу з мобільними номерами телефону.
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 10.11.2017 року (т.3 а.с. 92), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано речовими доказами: візитницю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_20 , ключ-карту до автомобіля Мазда, консультативний висновок № НОМЕР_2 , календар на 2017 рік, 9 марок Дормео, картку заправки ВОГ, 2 аркуші паперу з мобільними номерами телефону.
- Ухвали слідчих суддів Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 листопада, 13 листопада, 14 листопада, 16 листопада 2017 року (т.3 а.с. 93-107), відповідно до яких надано тимчасовий доступ до інформації та документів провайдерів та операторів телекомунікації.
- Протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 17.11.2017 року та 3 (три) CD-R диски, які додані до них (т.3 а.с. 108-113), і опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвал слідчого судді (т.3 а.с. 114-116), відповідно до яких слідчому ОСОБА_49 надано тимчасовий доступ до речей і документів (інформації та документів провайдерів та операторів телекомунікації).
- Довідка про відпрацювання розбійного нападу відносно ОСОБА_21 поблизу с. Новогригорівка Вознесенського району, в якій відображено інформацію про зв`язок абонентських номерів та географію їх переміщень - (т.3 а.с. 117-122).
- Протокол про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 17.11.2017 року (т.3. а.с. 123), відповідно до якого оперуповноваженим ОСОБА_50 на підставі доручення слідчого Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївсь- кій області ОСОБА_49 був вилучений один недопалок сигарети, який був залишений ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_6 .
- Ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 16.11.2017 року (т.3. а.с. 126-127), відповідно до якої було надано дозвіл на проведення негласної слідчої дії - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (зразків ДНК) у громадянина ОСОБА_15
- Постанова про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 20.11.2017 року (т.3 а.с. 129), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 призначено молекулярно-генетичну експертизу по недопалку цигарки, яку палив ОСОБА_15
- Висновок експерта №716 від 23.11.2017 року (т.3 а.с. 131-139), відповідно до якого на недопалку цигарки, яку палив ОСОБА_15 (об. №1), виявлено слину та клітини з ядрами і встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявленими на рукавичці "3", рукавичці "4" та на балаклаві "2" збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками слини та клітин з ядрами, виявленими на недопалку цигарки, яку палив ОСОБА_15 (об. №1). Походження клітин з ядрами, виявленими на рукавичках "1", "2", "5", "6", балаклавах «1», «3», недопалку цигарки "Parlament", пачці від цигарок "Parlament Aqua blue", серветці, двох обгортках від цукерок та мобільному телефоні "Meizu" від особи, генетичні ознаки якої встановлено на недопалку цигарки, яку палив ОСОБА_15 , виключаються.
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 07.02.2018 року (т.3 а.с. 140), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до криміналнього провадження як речовий доказ: сейф пакунок №2951825 з 1 (одним) недопалком від сигарети, вилучений в ході НСРД у ОСОБА_15
- Ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 28.11.2017 року (т.3 а.с. 144-145), відповідно до якої було надано дозвіл на проведення негласної слідчої дії - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (зразків ДНК) у громадянина ОСОБА_8
- Протокол про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 30.11.2017 року (т.3 а.с. 147), відповідно до якого оперуповноваженим ОСОБА_51 на підставі доручення слідчого Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївсь- кій області ОСОБА_49 був вилучений один недопалок сигарети, який був залишений ОСОБА_8 за адресою м. Одеса, Радужний район, перехрестя Левітана та проспект Жукова.
- Постанова про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 01.12.2017 року (т.3 а.с. 148), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 призначено молекулярно-генетичну експертизу по недопалку сигарети, яку палив ОСОБА_8
- Висновок експерта №738 від 05.12.2017 року (т.3 а.с. 150-158), відповідно до якого на недопалку цигарки, яку палив ОСОБА_8 , виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які неведено в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявленими на балаклаві "1" збігаються з генетичними ознаками клітин з ядрами, виявленими на недопалку цигарки, яку палив ОСОБА_8 . Серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявленими на рукавичці "1" та рукавичці "2", містяться генетичні ознаки клітин з ядрами, виявленими на недопалку цигарки, яку палив ОСОБА_8
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 07.02.2018 року (т.3 а.с. 188), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: сейф пакунок №0319645 з 1 (одним) недопалком від сигарети, вилучений в ході НСРД у ОСОБА_8
- Протокол огляду місця події від 16.03.2018 року (т.3 а.с. 193), відповідно до якого старшим слідчим ОСОБА_45 оглянуто 2 (два) DVD-R диски з відеозаписом по затриманню підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які надала начальник відділу комунікації ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_52
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 16.03.2018 року (т.3. а.с. 211), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речові докази: 2 (два) DVD-R диски з відеозаписом по затриманню підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які надала начальник відділу комунікації ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_53 . Під час огляду відеозаписів в судовому засіданні встановлено, що на ньому зафіксовані уривки запису по затриманню 26.12.2017 року підозрюваних ОСОБА_15 та ОСОБА_8 та уривки відеозапису про обшук 26.12.2017 року у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .
- Протокол проведення слідчого експерименту від 28.03.2018 року, проведеного в період з 15.55 год. по 16.38 год. старшим слідчим старшим лейтенантом поліції ОСОБА_54 , з участю потерпілого ОСОБА_20 , спеціаліста, п`ятьох статистів, двох понятих, з відеофіксацією на відеокамеру «Panasoniс» (т.4 а.с. 128-133), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_20 запропонував поїхати з Вознесенського відділу поліції до місця скоєння злочину, а саме: до автодороги біля с. Новогригорівка та с. Дорошівка, де далі потерпілий указав на місце розбійного нападу на нього та розповів про подію розбійного нападу, що зафіксовано на відеокамеру «Panasoniс».
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 28.03.2018 року (т.5 а.с. 3), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_20 .
В судовому засіданні був оглянутий DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_20 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_20 запропонував поїхати з Вознесенського відділу поліції до місця скоєння злочину, а саме: до автодороги біля с. Новогригорівка та с. Дорошівка, де далі потерпілий указав на місце розбійного нападу на нього. Там, він показав, що він разом з ОСОБА_21 та ОСОБА_35 їхали на автомобілі в м. Одесу. Біля с. Новогригорівка та с. Дорошівка Вознесенського району на прохання ОСОБА_34 він зупинився. Після зупинки ОСОБА_32 пішов в ліс, а він вийшов покурити. Потім на нього хтось ззаду налетів і почав бити. Після чого, його залишили. Коли він піднявся, то навколо нікого не було. Він пішов до машини і виявив, що його сумка з документами і грошими зникла, в сумці було 17600 гривень. Навколо нікого не було, тому він вирішив, що потрібно їхати звідти, і він поїхав. Потім він побачив як ОСОБА_21 з ОСОБА_35 біжать за автомобілем, він зупинився, підібрав їх, і вони поїхали з місця події.
- Протокол пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 5), відповідно до якого старший слідчий СВ Вознесенського ВП ОСОБА_45 пред`явив для впізнання потерпілому ОСОБА_20 аудіозаписи під №№ 1, 2, 3, 4. ОСОБА_20 пояснив, що може впізнати по голосу особу, яка здійснила розбійний напад на нього. ОСОБА_20 вказав, що впізнає особу по голосу на аудіозаписі №4, яка здійснила 08.11.2017 року розбійний напад на нього та спричинила тілесні ушкодження.
- Довідка до протоколу пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року, відповідно до якої на аудіозаписі під №4 знаходиться запис голосу ОСОБА_8 (т.5 а.с. 6).
- Постанова про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 8-9), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_20
- Протокол пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 10), відповідно до якого старший слідчий СВ Вознесенського ВП ОСОБА_45 пред`вив для впізнання потерпілому ОСОБА_20 аудіозаписи під №№ 1, 2, 3, 4. ОСОБА_20 пояснив, що з наданих аудіозаписів він не впізнає голоса іншого нападника.
- Довідка до протоколу пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 11), відповідно до якої на аудіозаписі під №2 знаходиться запис голосу ОСОБА_15
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 12-13), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_20
- Протокол пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 14), відповідно до якого старший слідчий СВ Вознесенського ВП ОСОБА_45 пред`явив для впізнання потерпілому ОСОБА_21 аудіозаписи під №№ 1, 2, 3, 4. ОСОБА_21 пояснив, що може впізнати по голосу особу, яка здійснила розбійний напад на нього. ОСОБА_21 вказав, що впізнає особу по голосу на аудіозаписі №2, яка здійснила 08.11.2017 року розбійний напад на нього.
- Довідка до протоколу пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року (т.5. а.с. 15-16), відповідно до якої на аудіозаписі під №2 знаходиться запис голосу ОСОБА_15
- Протокол пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 163), відповідно до якого старший слідчий СВ Вознесенського ВП ОСОБА_45 пред`явив для впізнання потерпілому ОСОБА_21 аудіозаписи під №№ 1, 2, 3, 4. ОСОБА_21 вказав, що не впізнає особу по голосу з наданих йому аудізаписів.
- Довідка до протоколу пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 164), відповідно до якої на аудіозаписі під №4 знаходиться запис голосу ОСОБА_8
- Постанова про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 165-166), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_21
- Протокол проведення слідчого експерименту від 29.03.2018 року, проведеного в період з 16.08 год. по 16.40 год. старшим слідчим старшим лейтенантом поліції ОСОБА_54 , з участю потерпілого ОСОБА_21 , спеціаліста, п`ятьох статистів, двох понятих, з відеофіксацією на відеокамеру «Panasoniс» (т.5 а.с. 167-171), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_21 запропонував поїхати з Вознесенського відділу поліції до місця скоєння злочину, а саме: до автодороги біля с. Новогригорівка та с. Дорошівка Вознесенського району, де далі потерпілий указав на місце вчинення та події розбійного нападу на нього, які зафіксовано на відеокамеру «Panasoniс».
В судовому засіданні було оглянуто DVD-R диск з відеофіксацією проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_21 , відповідно до якого слідчий експеримент розпочався о 16.08 год. біля Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області, на місці слідчий ОСОБА_45 назвав учасникам слідчого експерименту статті КПК України, в яких передбачені їх права та обов`язки. Потерпілий ОСОБА_21 запропонував поїхати з Вознесенського відділу поліції до місця вчинення злочину, а саме: до автодороги біля с. Новогригорівка та с. Дорошівка Вознесенського району. О 16 год. 11 хв. слідчий ОСОБА_45 повідомив про призупинення слідчого експерименту, оскільки всі учасники слідчої дії відправляються на місце вчинення злочину. О 16 год. 32 хв. слідчий ОСОБА_45 оголосив про продовження слідчого експерименту та повідомив що всі учасники слідчого експерименту прибули до місця вчинення злочину, де їм потерпілий ОСОБА_21 запропонував зупинитися. Далі потерпілий ОСОБА_21 указав на місце розбійного нападу на нього. Розповів, що він разом з ОСОБА_55 та ОСОБА_35 їхали в м. Одесу і зупинилися за проханням ОСОБА_34 біля с. Новогригорівка та с. Дорошівка, та показав конкретне місце, де вони зупинились. ОСОБА_32 пішов в кущі, а ОСОБА_20 вийшов покурити на вулицю. Він сидів на задньому сидінні автомобіля і побачив як на ОСОБА_20 хтось налетів. Потім він відкрив двері автомобіля і хотів виходити, як тут двоє чоловіків в балаклавах взяли його під руки і витягли з машини. За допомогою статистів він показав, як його брали під руки і волокли, та наносили удари в голову. Потім розповів, що в одного нападника був пістолет, а в іншого автомат. Один нападник повалив його на землю і наносив йому удари і кричав "лежать", "где деньги, наркота?". Також, чув крики "стоять". Розповів, що його професійно обшукували. Потім, сказав, що троє нападників пішли в сторону лісосмуги. Коли він піднявся, то побачив, що ОСОБА_32 сидів неподалік нього, на те місце поставили статиста, і відобразили як сидів ОСОБА_56 . Також потерпілий ОСОБА_57 вказав, що ОСОБА_20 трохи від`їхав на автомобілі, а вони з ОСОБА_32 побігли за автомобілем, наздогнали його та продовжили рух в м. Одесу, а потім зрозуміли, що в ОСОБА_20 викрали сумку з грошима, документами та ключ-картою від автомобіля, і повернулись в м. Южноукраїнськ. Після чого, через деякий час звернулись в поліцію.
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 172-173), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: DVD-R диск з відеофіксацією проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_21
- Рапорт старшого слідчого СВ Вознесенського ВП ОСОБА_45 від 19.03.2020 року (т.5 а.с. 175) на ім`я начальника Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області підполковнику поліції ОСОБА_58 , відповідно до якого 26 грудня 2017 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено полімерний пакунок з речовиною рослинного походження та різким запахом коноплі, саморобний пристрій для куріння з двох фрагментів пластикових пляшок, ковпачок, на яких було виявлено нашарування речовини темного кольору та 27 грудня 2017 року було призначено хімічну експертизу. Відповідно до висновку експерта №2378 від 18.01.2018 року надана на експертизу речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - "канабісом" загальною масою у перерахунку на висушену речовину 71,797 г. та на внутрішній поверхнях двох фрагментах пластикових пляшок та ковпачку виявлено нашарування екстракту канабісу загальною масою 0,2858 г.
- Висновок експерта №2378 від 18.01.2018 року (т.5 а.с. 176-181), відповідно до якого надана на експертизу речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - "канабісом" загальною масою у перерахунку на висушену речовину 71,797 г. та на внутрішній поверхнях двох фрагментах пластикових пляшок та ковпачку виявлено нашарування екстракту канабісу загальною масою 0,2858 г.
- Постанова про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 31.01.2018 року (т.5 а.с. 211), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: прозорий полімерний пакунок з індикаторною пластиковою пломбою №7618689, в якому знаходиться саморобний пристрій для куріння у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок, ковпачок, наркотичний засіб канабіс загальною масою 71,797 г., екстракт канабісу масою 0,2858 г., що вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8
- Протокол обшуку від 26.12.2017 року (т.5 а.с. 214-217) з DVD-R диском з відеозаписом, відповідно до яких слідчим ОСОБА_59 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено саморобний пристрій для куріння у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок, ковпачок, наркотичний засіб канабіс загальною масою 71,797 г., екстракт канабісу масою 0,2858 г.
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 26.12.2017 року (т.6 а.с. 5), відповідно до якої старший слідчий ОСОБА_45 визнав та приєднав до кримінального провадження як речовий доказ: 2 (два) DVD R диски з відеофіксацією обшуку у ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 .
- Протокол огляду місця події від 26.12.2017 року (т.11 а.с. 55), відповідно до якого ОСОБА_15 добровільно видав старшому слідчому ОСОБА_45 мобільний телефон "Meizu М710Н" разом з сім-картою оператора "Київстар" № НОМЕР_3 .
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 04.01.2018 року (т.11 а.с. 58), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: сейф пакунок №4313300 з мобільним телефоном «Meizu» М710Н" разом з сім-картою оператора "Київстар" № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_15 , та на який ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.12.2017 року накладено арешт.
- Постанова про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 12.01.2018 року (т.11 а.с. 59), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 призначено молекулярно-генетичну експертизу зразку крові ОСОБА_15
- Протокол отримання зразків для експертизи від 10.01.2018 року (т.11 а.с. 62), відповідно до якого слідчим ОСОБА_49 з участю фельдшера медчастини ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" у ОСОБА_15 відібрано зразки крові для проведення судової експертизи.
- Постанова про відібрання біологічних зразків у особи від 09.01.2018 року (т.11 а.с. 63), відповідно до якої прокурор ОСОБА_9 постановив відібрати біологічні зразки крові у ОСОБА_15
- Висновок експерта №24 від 01.03.2018 року (т.11 а.с. 64-72), відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_15 , які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додатку №1). Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлені на рукавичці "3", рукавичці "4", балаклаві "2" збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 . Походження клітин з ядрами, виявленими на рукавичці "1", рукавичці "2", рукавичці "5", рукавичці "6", балаклаві "1", балаклаві "3", недопалку цигарки "Parlament", пачці від цигарок "Parlament Aqua blue", серветці та двох обгортках від цукерок, мобільному телефоні «Meizu М2 Note» від ОСОБА_15 виключається.
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 19.03.2018 року, відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: сейф пакунок №2953448 з шприцем зі зразками крові ОСОБА_15 (т.11 а.с.73).
- Постанова про відібрання біологічних зразків у особи від 22.01.2018 року (т.11 а.с. 74), відповідно до якої прокурор ОСОБА_9 постановив відібрати біологічні зразки букального епітелію у ОСОБА_8
- Протокол отримання зразків для експертизи від 22.01.2018 року (т.11 а.с. 75), відповідно до якого старшим слідчим ОСОБА_45 у ОСОБА_8 відібрано зразки букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи.
- Постанова про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 23.01.2018 року (т.11 а.с. 76), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 призначена молекулярно-генетична експертиза.
- Висновок експерта №81 від 28.02.2018 року (т.11 а.с. 77-85), відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_8 , які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додатку №1). Серед змішаних генетичних ознак клітин з ядрами, виявленими на рукавичці "1" та рукавичці "2" містяться генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_8 . Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на балаклаві "1" збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 . Походження клітин з ядрами, виявленими на рукавичці "3", рукавичці "4", рукавичці "5", рукавичці "6", балаклаві "2", балаклаві "3", недопалку цигарки " Parlament Aqua blue ", серветці та двох обгортках від цукерок, мобільному телефоні " Meizu М2 Note ", від ОСОБА_8 виключається.
- Протокол обшуку від 26.12.2017 року (т.6 а.с. 9-10), який проведено старшим слідчим Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_49 на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук в нежитловому приміщенні (гаражі) від 22 грудня 2017 року, відповідно до якого проведено обшук в нежитловому приміщенні (гаражі) за адресою: гаражний кооператив автолюбителів "Горизонт" по вул. №2 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, під номером 21, яким користується ОСОБА_60 , в ході якого вилучено сейф-пакунок №4354981 з 13 рукавицями різної структури, сейф-пакунок №1280724 з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, сейф-пакунок №0944321 з мобільним телефоном "Нокіа", сейф-пакунок №1280723 з 3 (трьома) мобільними телефонами марки "НТС", "Самсунг", "Нокіа", сейф-пакунок №2989598 з мобільним телефоном "Самсунг".
- Постанова про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів від 26.12.2017 року (т.6 а.с. 11-12), відповідно до якої старший слідчий СВ Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_61 визнав та приєднав до кримінального провадження як речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписом обшуку у ОСОБА_62 в гаражному кооперативі "Горизонт" по вул. №2 №21 у м. Южноукраїнськ.
- Протокол огляду місця події від 17.01.2018 року (т.9 а.с. 165-166), який провів слідчий СВ Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_49 , відповідно до якого проведеним оглядом встановлено, що місцем огляду є приміщення службового кабінету слідчого №30 Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області, розташованого за адресою: м. Вознесенськ Миколаївської області, вул. Київська, 24, де слідчим було оглянуто предмети та речі, вилучені під час обшуку в нежитловому приміщенні (гаражі) за адресою: гаражний кооператив автолюбителів "Горизонт" по вул. №2 в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, під номером 21, яким користується ОСОБА_63 . В одному із вилучених мобільних телефонів при перегляді тексту повідомлень встановлено, що на абонентський номер НОМЕР_4 відправлене повідомлення, датоване 14.06 год. 1980 з наступним текстом "Валюшка, у меня все хорошо, нельзя попасться по телефону, скажи пожалуста насте, что я пока не могу говорить, я в гараже, никто не знает".
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 31.01.2018 року (т.9 а.с. 167), відповідно до якої старший слідчий СВ Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_45 визнав та приєднав до криміналнього провадежння як речовий доказ: сейф-пакунок №4354981 з 13-ма рукавицями різної структури, сейф-пакунок №1280724 зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, сейф-пакунок №0944321 з мобільним телефоном "Нокіа", сейф-пакунок №1280723 з 3 (трьома) мобільними телефонами марки "НТС", "Самсунг", "Нокіа", сейф-пакунок №2989598 з мобільним телефоном "Самсунг", які вилучені в ході обшуку за місцем мешкання у ОСОБА_34 , та передано на зберігання в кімнату речових доказів Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області.
Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, надано наступні письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні:
- Рапорт старшого слідчого СВ Вознесенського ВП ОСОБА_45 від 19.03.2020 року (т.5 а.с. 175), відповідно до якого 26 грудня 2017 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено полімерний пакунок з речовиною рослинного походження та різким запахом коноплі, саморобний пристрій для куріння з двох фрагментів пластикових пляшок, ковпачок, на яких було виявлено нашарування речовини темного кольору та 27 грудня 2017 року було призначено хімічну експертизу. Відповідно до висновку експерта №2378 від 18.01.2018 року надана на експертизу речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - "канабісом" загальною масою у перерахунку на висушену речовину 71,797 г. та на внутрішній поверхнях двох фрагментах пластикових пляшок та ковпачку виявлено нашарування екстракту канабісу загальною масою 0,2858 г.
- Висновок експерта №2378 від 18.01.2018 року (т.5 а.с. 176-181), відповідно до якого надана на експертизу речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - "канабісом" загальною масою у перерахунку на висушену речовину 71,797 г. та на внутрішній поверхнях двох фрагментах пластикових пляшок та ковпачку виявлено нашарування екстракту канабісу загальною масою 0,2858 г.
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 31.01.2018 року (т.5 а.с. 211), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: прозорий полімерний пакунок з індикаторною пластиковою пломбою №7618689, в якому знаходиться саморобний пристрій для куріння у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок, ковпачок, наркотичний засіб канабіс загальною масою 71,797 г., екстракт канабісу масою 0,2858 г., що вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8
- Протокол обшуку від 26.12.2017 року (т.5 а.с. 214-217) з DVD-R диском з відеозаписом, відповідно до яких слідчим ОСОБА_59 було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено саморобний пристрій для куріння у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок, ковпачок, наркотичний засіб канабіс загальною масою 71,797 г., екстракт канабісу масою 0,2858 г.
- Постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 26.12.2017 року (т.6 а.с. 5), відповідно до якої старшим слідчим ОСОБА_45 визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ: 2 (два) DVD - R диски з відеофіксацією обшуку у ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 .
Під час дослідження доказів в судовому засіданні, наданих стороною обвинувачення, сторона захисту (захисники обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та самі обвинувачені) зазначили, що всі доказі зі сторони обвинувачення, які вона надала суду на доведення винуватості обвинувачених, та які були досліджені судом, є недопустимими, та не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки отримані з порушенням порядку, встановленого КПК України, а саме: неуповноваженими особами слідчими ОСОБА_45 , ОСОБА_49 , ОСОБА_59 , ОСОБА_64 , ОСОБА_48 , ОСОБА_65 . Свої доводи щодо здійснення досудового розслідування неуповноваженими особами сторона захисту обгрунтовує тим, що надана прокурором ОСОБА_9 в судовому засіданні 08.05.2019 року постанова про призначення групи слідчих від 08.11.2017 року, яка не містила ознак прошиття та нумерації у відповідному томі матеріалів кримінального провадження, при наданні стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження 05.04.2018 року та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не відкривалася стороні захисту, була відсутня в матеріалах кримінального провадженя, також відсутні дані про наявність такої постанови в розділі ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування № 0002249 «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» та в Описі документів, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження. А отже, як зазначає сторона захисту, дана постанова була надрукована та підписана вже під час дослідження доказів в судовому засіданні.
Дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, суд відповідно до вимог ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази були зібрані з порушенням процесуального закону та не відповідають критерію допустимості, а тому суд відкидає докази сторони обвинувачення, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
За змістом ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази в кримінальному провадженні мають бути отримані тільки у порядку, передбаченому КПК України, отриманий з порушенням доказ є недопустимим і не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procуes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.
Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.
Так, відповідно ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема віднесено таку засаду як законність.
Згідно з ч. 1 ст.9 КПК України суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.39 та ч. 1 ст.214 КПК України визначати слідчого (слідчих), які здійснюватимуть досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування. При цьому враховуючи імперативні приписи ч.1 ст.214 КПК України, під час початку досудового розслідування на керівника органу досудового розслідування покладено обов`язок визначити слідчого (слідчих), які здійснюватимуть досудове розслідування.
Виходячи зі змісту вказаних нормативних положень, з огляду на ст.110 КПК України, процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у конкретному кримінальному провадженні, має бути виражене саме у формі постанови.
Відповідна правова позиція також відображена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 724/86/20, де зазначено, що процесуальне рішення керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має відповідати вимогам ст. 110 КПК. Враховуючи вимоги ч. 6 вказаної статті, таке рішення повинно бути виготовлене на офіційному бланку та підписане службовою особою, яка його прийняла.
При цьому таке процесуальне рішення необхідно долучати до матеріалів досудового розслідування для підтвердження наявності повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема Витягу з кримінального провадження №0002249 від 08.11.2017 року та 05.04.2018 року, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_8 здійснювалося групою слідчих в складі: ОСОБА_45 , ОСОБА_47 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_49 , ОСОБА_44 , ОСОБА_46 , ОСОБА_70 .
Поруч із цим, матеріали кримінального провадження не містять постанови керівника досудового розслідування про визначення групи слідчих в кримінальному провадженні №0002249.
Сторона обвинувачення, а саме, прокурор ОСОБА_9 надав постанову про призначення групи слідчих від 08.11.2017 року в даному кримінальному провадженні (т.5 а.с. 185) лише в судовому засідання 08.05.2019 року, в якій призначено групу слідчих в кримінальному провадженні №0002249, в складі якої: ОСОБА_45 , ОСОБА_47 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_49 , ОСОБА_44 , ОСОБА_46 , ОСОБА_70 . Однак, з Реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що дана постанова відсутня в переліку прийнятих процесуальних рішень, і так само відсутня в Описі матеріалів даного кримінального провадження. Крім того, прокурор ОСОБА_9 особисто сам в судовому засіданні 08.05.2019 року заявив, що даної постанови в матеріалах кримінального провадження не було і вона стороні захисту не відкривалась, оскільки на думку сторони обвинувачення повноваження слідчих, які входять в групу, підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а слідчий йому її передав вже під час судового розгляду і повідомив, що слідчий помилково її не підшив до матеріалів досудового розслідування.
В описі матеріалів кримінального провадження міститься лише доручення на слідчого ОСОБА_45 про проведення досудового розслідування, і судом досліджено доручення начальника СВ Вознесенського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_71 від 08.11.2017 року (т.13 а.с.91) про проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_45 , але стороною обвинувачення не було надано будь-яких доручень керівника органу досудового розслідування, якими він уповноважує слідчих ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_69 , ОСОБА_49 , ОСОБА_44 , ОСОБА_75 на проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Доручення слідчому ОСОБА_45 від 08.11.2017 року про проведення досудового розслідування, не може замінити постанову про визначення групи слідчих, так як із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що слідчі та процесуальні рішення приймалися також іншими слідчими ОСОБА_48 , ОСОБА_59 , ОСОБА_76 .
Твердження прокурора про те, що слідчий помилково не підшив постанову про призначення групи слідчих до матеріалів досудового розслідування нічим не підверджується і не має правового значення, оскільки слідчий та прокурор займають відповідальні посади і зобов`язуванні діяти виключно в межах своїх повноважень і в рамках закону, а тому твердження прокурора "слідчий забув підшити постанову" є неприйнятним при вирішення питання щодо допустимості доказів.
Крім того, на те, що цієї постанови під час досудового розслідування не було, вказує і той факт, що у витягу з кримінального провадження №0002249 від 08.11.2017 року разом зі слідчими, які зазначені в постанові про групу слідчих, вказано слідчого ОСОБА_77 , якого в постанові немає, що також дає підстави вважати, що в матеріалах кримінального провадження була відсутня постанова про групу слідчих, а наявний був лише Витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування, в якому були зазначені слідчі.
До того ж, суд вважає, що про наявність постанови про групу слідчих від 08.11.2017 року мало бути зазначено в розділі ІІ Реєстру матеріалів досудового розслідування № 0002249 «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення», як про це зазначено в Реєстрі щодо винесеної постанови про групу прокурорів від 08.11.2017 року. Проте будь-яких даних про прийняття цієї постанови в Реєстрі матеріалів досудового розслідування немає.
Крім того, суд приймає до уваги те, що в обвинувальному акті, який відповідно до ст.110 КПК України є процесуальним рішенням, зазначено, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснювалось старшим слідчим ОСОБА_45 , і про групу слідчих нічого не зазначається. Натомість вказано про групу прокурорів, що співпадає з даними про наявність постанови про групу прокурорів, зазначеними в Реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Частина дванадцята ст. 290 КПК України фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів. Вона полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2017 року (справа № 671/463/15-к), невідкриття матеріалів сторонами одна одній у порядку ст. 290 КПК України після закінчення досудового розслідування, а також додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, є підставою для визнання судом відомостей, що містяться в них, недопустимими як доказ.
Дана постанова про групу слідчих датована 08.11.2017 року, тобто, на початку досудового розслідування, а тому повинна була б бути відкрита стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України до направлення обвинувального акту до суду, але цього не було виконано. Більш того, не була вона і відкрита стороні захисту навіть під час судового розгляду, а лише надана суду для огляду, після того як сторона захисту поставила під сумнів повноваження посадових осіб, які здійснювали досудове розслідування вказаного кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана постанова про групу слідчих від 08.11.2017 року була відсутня під час досудового розслідування, а був наявний лише Витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування, в якому були зазначені слідчі ОСОБА_47 , ОСОБА_68 , ОСОБА_76 .
Водночас витяг з ЄРДР не може замінити процесуального рішення про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до положення про Єдиний реєстр досудових рослідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298, витяг з Реєстру згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування.
Тобто, витяг з ЄРДР не є процесуальним рішенням, а отже не породжує правових наслідків щодо визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що надані в судовому засіданні стороною обвинувачення зібрані слідчими ОСОБА_59 , ОСОБА_49 письмові докази, такі як, зокрема:
- протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 17 листопада 2017 року, складені слідчим ОСОБА_49 (т.3 а.с. 108-113);
- описи речей і документів, які були вилучені на підставі ухвал слідчого судді від 17.11.2017 року, складені слідчим ОСОБА_49 (т.3 а.с 114-116);
- довідка по відпрацюванню розбійного нападу відносно ОСОБА_21 поблизу с. Новогригорівка Вознесенського району від 18.12.2017 року, отримана від управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Миколаївській області за дорученням слідчого ОСОБА_78 (т.3 а.с. 117-122);
- протокол про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, від 17.11.2017 року, відповідно до якого оперуповноваженим ОСОБА_51 на підставі доручення слідчого Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_49 був вилучений один недопалок сигарети, який був залишений ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_6 (т.3 а.с. 123);
- протокол про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 30.11.2017 року, відповідно до якого оперуповноваженим ОСОБА_51 на підставі доручення слідчого Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_49 був вилучений один недопалок сигарети, який був залишений ОСОБА_8 за адресою м. Одеса, Радужний район, перехрестя Левітана та проспект Жукова (т.3 а.с. 147);
- протокол огляду місця події від 23.03.2018 року, складений слідчим ОСОБА_49 (т.3 а.с. 212);
- протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 від 26.12.2017 року з доданим до нього відозаписом, проведеного слідчим ОСОБА_59 (т.5 а.с. 214-217);
- протокол обшуку в гаражі у ОСОБА_62 від 26.12.2017 року з доданим до нього відозаписом, проведеного слідчим ОСОБА_49 (т.6 а.с. 9-12);
- протокол отримання зразків для експертизи від 10.01.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_15 відібрано зразки крові для проведення молекулярно-генетичної експертизи, складений слідчим ОСОБА_49 (т.11 а.с.62);
- протокол огляду місця події від 17.01.2018 року, який провів слідчий СВ Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_49 (т.9 а.с. 165-166) -
є недопустимими, оскільки оформлені зазначеними документами слідчі дії, проведені слідчими, які не були у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства наділені повноваженнями на проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002249 від 08.11.2017 року.
В судовому засіданні стороною захисту - захисником ОСОБА_16 було надано з матеріалів кримінального провадження доручення начальника СВ Вознесенського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_71 від 08.11.2017 року (т.13 а.с.91) про проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_45 , яке йому надав прокурор та яке судом приєднано до матеріалів справи, на яке послався захисник як на підтвердження факту відсутності постанови про групу слідчих від 08.11.2017 року. Захисник зазначив, що дане доручення підтверджує факт відсутності вказаної постанови, оскільки, якщо б дана постанова дійсно була винесена 08.11.2017 року, то тоді були б відсутні підстави надавати дане доручення слідчому ОСОБА_45 , так як він в постанові зазначений, і не потребував би окремого доручення від керівника.
Суд вважає, що доручення слідчому ОСОБА_45 від 08.11.2017 року про проведення досудового розслідування, не може замінити постанову про визначення групи слідчих, так як із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчі та процесуальні рішення приймалися також іншими слідчими групи.
Крім того, дане доручення не відповідає вимогам КПК України, виготовлене не на офіційному бланку, не містить найменування органу досудового розслідування, найменування повної посади слідчого ОСОБА_45 , не містить номеру кримінального провадження, в якому доручалося проведення досудового розслідування.
Отже, суд вважає, що надані стороною обвинувачення зібрані слідчим ОСОБА_45 письмові докази такі як, зокрема:
- протокол огляду місця події від 10 листопада 2017 року, складений старшим слідчим ОСОБА_45 (т.3 а.с.83);
- протокол огляду місця події від 26.12.2017 року, складений старшим слідчим ОСОБА_45 (т.11 а.с. 55);
- протокол огляду місця події від 16.03.2018 року, складений слідчим ОСОБА_45 (т.3 а.с. 193);
- протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_20 від 28.03.2018 року з доданим до нього відеозаписом, складений старшим слідчим ОСОБА_45 (т.4 а.с. 128-133);
- протоколи пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року (т.5 а.с. 5-11, 163-164) з доданими до них аудіозаписами зразків голосів, складені старшим слідчим ОСОБА_45
- протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_21 від 29.03.2018 року з доданим до нього відеозаписом, складений старшим слідчим ОСОБА_45 (т.4 а.с. 167-173);
- протокол отримання зразків для експертизи від 22.01.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 відібрано зразки букального епітелію для проведення судової експертизи, складений слідчим ОСОБА_45 (т.11 а.с.75) - є недопустимими, оскільки оформлені зазначеними документами слідчі дії, проведені слідчим, який не був призначений відповідно до вимог статей 39, 110, ч.1 ст.214 КПК України на проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002249 від 08.11.2017 року.
Із аналогічних підстав недопустимими також є і висновки експертиз №№: 595, 594 від 07.12.2017 року, 662 від 17.11.2017 року, 716 від 23.11.2017 року, 738 від 05.12.2017 року, 2378 від 18.01.2018 року, 24 від 01.03.2018 року, 81 від 28.02.2018 року, оскільки вони проведені на підставі постанов слідчих ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_74 , які не були у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства наділені повноваженнями на проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002249 від 08.11.2017 року.
Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Правою підставою для проведення досудового розслідування певними посадовоми особами та збирання ними доказів є саме постанова керівника органу досудового розслідування про визначення в конкретномоу кримінальному провадженні слідчого або групи слідчих, які мають повноваження проводити досудове розслідування.
За змістом статей 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, невід`ємною складовою якого є здійснення процесуальних дій уповноваженою на те особою в конкретному кримінальному провадженні. Збирання доказів неуповноваженою особою є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті застосування приписів статей 412 КПК України.
Відсутність такого процесуального рішення про визначення групи слідчих в матеріалах провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані особою, яка не мала на те законних повноважень.
Таким чином надані стороною обвинувачення письмові докази, вказані вище, на доведення винуватості ОСОБА_15 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.187 КК України, а ОСОБА_8 ще і за ч.1 ст.309 КК України - є недопустимими, оскільки оформлені зазначеними документами слідчі дії, проведені слідчими ОСОБА_45 , ОСОБА_59 , ОСОБА_49 , ОСОБА_48 , які не були у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства наділені повноваженнями на проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002249 від 08.11.2017 року.
При наданні оцінки наданих стороною обвинувачення таких письмових доказів як протоколи пред`явлення впізнання по голосу від 29.03.2018 року потерпілим ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (т.5 а.с. 5-6, 10-11, 14-15, 163-164) з доданими до них аудіозаписами зразків голосів, які суд визнав недопустимими доказами з підстав проведення слідчої дії неуповноваженою особою ОСОБА_45 , суд з врахуванням доводів сторони захисту визнає також такі докази недопустимими ще за наявності самостійної підстави для визнання доказів недопустимими, оскільки вони отримані з порушенням вимог ст.228 КПК України.
Порядок пред`явлення для впізнання особи регулюється ст. 228 КПК України. За правилами цієї статті може здійснюватися пред`явлення особи для впізнання, в тому числі, за голосом.
Пред`явлення для впізнання за голосом може проводитись також за аудіозаписом (фонограмою). Аудіозапис, який використовується під час проведення цієї процесуальної дії, повинен містити запис голосових уривків різних осіб, голоси яких мають збігатися за загальними ознаками та не мати суттєвих відмінностей, виконаний в однакових умовах і при використанні однакової техніки та не містити фраз, що мають навідний характер.
Відповідно до ч. 1 ст. 228 КПК України обов`язковим правилом пред`явлення для впізнання є попередній допит особи, яка впізнає, під час якого слідчий з`ясовує обставини, за якими особа, яка впізнає, чула мову того, кого буде впізнавати, та її характерні особливості.
У присутності понятих особі, яка впізнає, пропонується прослухати декілька разів у будь-який послідовності підготовлені для пред`явлення фрагменти аудіозапису та відповісти, чи впізнає вона голос особи, що пред`являлася, за яким із фрагментів та за якими ознаками.
Впізнання по голосу з потерпілими слідчим проводилось 29 березня 2018 року. Обвинувачені були затримані 26 грудня 2017 року, в цьому ж місяці їм були обрані зпобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.
З прослуханих судом аудіозаписів вбачається, що на них відтворено фрагмент голосів обвинувачених із судових засідань у Вознесенському міськрайонному суді під час розгляду клопотань про обрання їм запобіжних заходів, на яких вони зазначають свої повні анкетні дані, та зразки подібних голосів з таким самим змістом.
Тобто, з моменту затримання обвинувачених до слідчої дії пред`явлення потерпілим для впізнання по голосу пройшло майже три місяця, і за цей час потерпілі дізналися прізвища осіб, яких було затримано за підозрою в розбійному нападі на них, зокрема їх було неодноразово ознайомлено слідчим з постановами про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів, в змісті яких вказується про причетність до злочину ОСОБА_15 та ОСОБА_8 .
Ця обставина підтверджується тим, що потерпілі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в судовому засіданні 22 листопада 2018 року під час дослідження письмових доказів на запитання захисника ОСОБА_16 про те, чи ознайомлював їх слідчий з постановами про визнання речовими доказами, відповіли наступне: потерпілий ОСОБА_20 відповів, що слідчий його ознайомлював з постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 10.11.2017 року, а потерпілий ОСОБА_21 відповів, що слідчий його ознайомлював з постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 29.12.2017 року.
В змісті даних постанов, зокрема, зазначено: "08 листопада 2017 року, близько 06.00 години ОСОБА_8 за попередньою змовою разом з ОСОБА_15 та невстановленою особою на автодорозі Р-06 сполученням "Ульянівка-Миколаїв", на відстані 300 м від с. Новогригорівка Вознесенського району в напрямку м. Миколаїв, з корислиивх мотивів, з метою відкритого заволодіння майном вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства ...". Тобто, перед впізнанням по голосу потерпілі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 знали прізвища, ім`я та по-батькові осіб, яких орган досудового слідства підозрював у вчиненні відносно них розбійного нападу, а тому, процедура впізнання по голосу, проведена з потерпілими, з порушенням вимог ст. 228 КПК України.
Крім того, фрагменти звукозаписів, які пред`являлись потерпілим очевидно різняться між собою, оскільки зразки звукозапису з голосами обвинувачених містять в собі зайвий (фоновий) шум, а інші зразки в собі такого не містять, і звук є більш чіткішим, обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_8 розмовляють на чистій російській мові, а інші особи, зразки голосів яких пред`являлись потерпілим розмовляють російською мовою з елементами суржику. А зі змісту протоколів вбачається, що перед тим, як пред`явити особу до впізнання за голосом, у потерпілих не було попередньо з`ясовано, за якими ознаками голосу вони можуть впізнати особу.
При цьому суд звертає увагу і на ту обставину, що зразки голосів обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 були записані Вознесенським міськрайонним судом на CD-R диски та надані прокурору, який в свою чергу передав їх слідчому, однак пред`явлено до впізнання потерпілим були звукозаписи з інших носіїв інформації - виготовлених вже слідчим CD-R дисків, що само по собі має наслідком недопустимість таких доказів, так як пред`явлено до впізнання може бути лише оригінал запису, а не його копія.
Також, стороною обвинувачення не підтверджено походження та процедуру одержання звукозаписів зі зразками голосів обвинувачених, так як прокурор посилається на те, що диски зі звукозаписами судових засідань ним було отримано за запитом з Вознесенського міськрайонного суду і передано слідчому. Однак, потерпілим пред`являлись вирізані фрагменти з судових засідань зі зразками голосів обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , а яким чином слідчим було одержано вже вирізані фрагменти голосів, стороною обвинувачення не підтверджено. Тобто, не надано протоколу огляду компакт-дисків зі звукозаписами судових засідань, в ході б якого слідчим було б вилучено із застосуванням спеціальних технічних засобів фрагменти звукозаписів зі зразками голосів обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 на окремі компакт-диски. А в самих протоколах, до початку впізнання, не зазначено, по яких ознаках потерпілі можуть впізнати осіб, які вчинили відносно них розбійний напад.
А тому, суд вважає, що пред`явлення потерпілим для впізнання по голосу фрагментів звукозапису, на яких проголошуються анкетні дані обвинувачених, є грубим порушенням ст. 228 КПК України, а тому суд і з цієї підстави визнає дані протоколи пред`явлення впізнання по голосу з доданими до них аудіозаписами зразків голосів недопустимими доказами.
Надані стороною обвинувачення докази: протокол отримання зразків для експертизи від 10.01.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_15 відібрано зразки крові для проведення молекулярно-генетичної експертизи, та протокол отримання зразків для експертизи від 22.01.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 відібрано зразки букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи, постанови старшого слідчого ОСОБА_45 про призначення молекулярно-генетичної експертизи від 12 січня 2018 року та 23 січня 2018 року є недопустимими доказами, так як слідчі та процесуальні дії проведені неуповноваженими особами ОСОБА_49 та ОСОБА_81 . Крім того, в постановах про призначення вказаних експертиз є посилання слідчих про надання дозволу експертам використовувати результати дослідження згідно з висновоком експерта № 662 від 17.11.2017 року, який було проведено на підставі постанови слідчого ОСОБА_80 від 08.11.2017 року, як неуповноваженої особи. Вказаним висновком експерта було встановлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження, та які було використано експертами у своїх висновках № 24 від 01.03.2018 року, №81 від 28.02.2018 року, які суд відповідно до сформованої практики ЄСПЛ доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) визнає теж недопустимими доказами.
Також, суд вважає, що відомості, які містять протоколи про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 30.11.2017 року (т.3 а.с. 147), відповідно до якого оперуповноваженим ОСОБА_51 на підставі доручення слідчого ОСОБА_49 був вилучений один недопалок сигарети, який був залишений ОСОБА_8 за адресою м. Одеса, Радужний район, перехрестя Левітана та проспект Жукова, та протокол про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 17.11.2017 року (т.3. а.с. 123), відповідно до якого оперуповноваженим ОСОБА_50 на підставі доручення слідчого ОСОБА_49 був вилучений один недопалок сигарети, який був залишений ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_6 , які були надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_15 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, є недопустимими доказами, окрім як з підстав, викладених вище, ще й за такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 КПК України негласне отримання зразків для порівняльного дослідження може бути здійснене лише у випадку, якщо їх отримання відповідно до ст. 245 цього Кодексу неможливе без завдання значної шкоди для кримінального провадження.

Як вбачається з даних протоколів, негласне отримання зразків ДНК у обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 відбулося 17.11.2017 року та 30.11.2017 року відповідно. При цьому, оперуповноваженим СКП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_51 були вилучені два недопалки від сигарет, які обвинувачені залишили за адресами: АДРЕСА_6 та м. Одеса, Радужний район, перехрестя Левітана та проспект Жукова. Тобто, перед вилученням даних недопалків, співробітник поліції спостерігав за обвинуваченими і йому було відомо їхнє місцезнаходження.
Таким чином, не підтверджено стороною обвинувачення неможливість отримання вказаних біологічних зразків у спосіб, передбачений ст. 245 КПК України, оскільки як вбачається з клопотань слідчий вказував, що встановлена причетність до злочину ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , при цьому зазначав, що отримання зразків в інший спосіб неможливий без завдання значної шкоди для кримінального провадження.
Однак, фактично знаючи місцезнаходження обвинувачених, слідчий не був позбавлений можливості погодити клопотання з прокурором та звернутись до слідчого судді з клопотанням про затримання обвинувачених і обрання їм запобіжних заходів, після чого отримати від них добровільну згоду та на підставі постанови прокурора вилучити у них біологічні зразки, або в разі їхньої відмови, звернутись до слідчого судді з клопотанням про примусове вилучення біологічних зразків.
Проте цього не зробив, і звернувся з клопотанням до апеляційного суду про негласне отримання біологічних зразків, приховавши від слідчого судді необхідну інформацію, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 274 КПК України.
Крім того, як вбачається зі змісту вказаних протоколів, вилученню недопалків сигарет, які лишили обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , передувало візуальне спостереження за обвинуваченими, тобто ще одна негласна слідча дія.
Відповідно до ч. 2 ст. 269 КПК України спостереження за особою згідно з частиною першою цієї статті проводиться на підставі ухвали слідчого судді, постановленої в порядку, передбаченому статтями 246, 248-250 цього Кодексу.
Однак, ухвал слідчого судді апеляційного суду про надання дозволу на візуальне спостереження за обвинуваченими ОСОБА_15 та ОСОБА_8 матеріали кримінального провадження не містять, і суду надані не були, що також вказує на те, що негласне отримання біологічних зразків було проведено з грубим порушенням вимог КПК України, що тягне за собою неминуче визнання вказаних протоколів про негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 17.11.2017 року та від 30.11.2017 року, та здобутих інших доказів з використанням отриманих біологічних зразків, недопустимими доказами.
Також, суд вважає, що відомості, які містять протоколи проведення слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_20 28.03.2018 року та потерпілим ОСОБА_21 від 29.03.2018 року, які були надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_15 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, є недопустимими доказами, окрім як з підстав, зазначених вище, ще і на підставі того, що дані докази були отримані в порушенням вимог ст. ст.104, 240 КПК України.
Порядок та умови проведення слідчого експеременту регламентований ст. 240 КПК України.
Так, слідчий експеримент, як окрема слідча дія, полягає в проведенні за рішенням слідчого, прокурора, дослідних дій, спрямованих на перевірку можливості сприйняття особою певних фактів, вчинення у певному місці й певним способом чи використання певних знарядь, конкретних дій, існування визначених подій у минулому, з`ясування механізму утворення слідів, тощо. Складовою частиною слідчого експерименту є проведення його в умовах, максимально наближених до тих, в яких подія мала місце в минулому. Тому, для проведення дослідних дій і випробувань під час проведення слідчого експерименту треба отримати найбільш повні відомості щодо обставин події, яку перевіряють, та здійснити відтворення обстановки, в якій буде проведено експеримент. Проводячи цю слідчу дію, слідчий повинен вжити заходів для того, щоб забезпечити відповідність умов тим, які були в момент розслідуваної події, підготувати необхідні інструменти та технічні засоби, які беруть участь у слідчій дії.
Відповідно до ч. 6 цієї статті про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Згідно з ч.2, ч.3 ст.104 КПК України, якими встановлено вимоги до протоколів процесуальних дій, якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього. Протокол складається з вступної, описової за заключної частин, і описова частина повинна містити відомості про послідовність дій та отримані в результаті слідчої дії відомості, важливі для цього провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі та документи.
Однак, в порушення вказаних норм КПК України у протоколах слідчого експерименту з потерпілими ОСОБА_20 та ОСОБА_21 не міститься описової частини слідчої дії з докладним викладенням умов та результатів слідчого експерименту, як те вимагається кримінальним процесуальним законом, а лише зазначено, що потерпілі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 запропонували поїхати з Вознесенського відділу поліції до місця вчинення злочину, а саме до автодороги біля с. Новогригорівка та с. Дорошівка, де далі потерпілі указали на місце розбійного нападу на них.
Судом було оглянуто відеозаписи слідчих експериментів та суд дійшов висновку, що дані відеозаписи слідчих експериментів не є безперервними, оскільки вони починаються біля Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області, де потерпілі пропонують проїхати на місце вчинення на них розбійного нападу, після чого відеозаписи зупиняються, і продовжуються вже на місці вчинення злочину.
До того ж ці слідчі експерименти проведені у відмінний час з часом вчинення злочину, злочин було вчинено раннього ранку, коли ще було темно, а слідчі експерименти проведені о другій половині доби з ОСОБА_20 в період з 15.55 год. до 16.38 год. 28.03.2018 року, з ОСОБА_21 в період з 16.08 год. до 16.40 год. 29.03.2018 року, як вбачається з відеозаписів, в денний час.
За приписами ч.3 ст.223 КПК України перед проведенням слідчої дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються слідчим їх права та обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.
Всупереч даним вимогам старшим слідчим ОСОБА_45 , як убачається з відеозаписів слідчих експериментів з потерпілими, фактично не роз`яснювалися права та обов`язки учасникам слідчого експерименту, хоча в протоколах слідчих експериментів наявне посилання про роз`яснення учасникам слідчої дії їх прав та обов`язків.
Крім того, статтями 104, 105 і 106 КПК України встановлено вимоги до форми та змісту протоколу та додатків до нього. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі (ч.2 ст.104 КПК України). Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків (ч. 3 ст. 105 КПК України).

Оглянуті судом DVD-R диски з відеозаписом слідчих експериментів, які були ще й визнані слідчим ОСОБА_45 і речовими доказами, не відповідають вимогам щодо оформлення як додатків, а також і вимогам до оформлення речових доказів, оскільки вони ніким не підписані і не завірені, тобто не засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні таких DVD-R дисків.
Суд вважає, що доводи сторони захисту щодо проведення досудового розслідування неуповноваженою особою слідчим ОСОБА_54 у кримінальному провадженні №0000527 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України та після об`єднання цього кримінального провадження з кримінальним провадженням №0002249 по обвинуваченню ОСОБА_15 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.187 КК України в одне провадження за постановою прокурора ОСОБА_9 04.04.2018 року, та проведення досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні неуповноваженим слідчим ОСОБА_54 , є обґрунтованими, виходячи з наступного.
26 грудня 2017 року було проведено обшук домоволодіння, в якому проживав ОСОБА_8 , в ході якого було вилучено саморобний пристрій для куріння у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок, ковпачок, наркотичний засіб канабіс загальною масою 71,797 г., екстракт канабісу масою 0,2858 г. Тобто, слідчим було самостійно виявлено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Тобто, після проведення обшуку домоволодіння, в якому проживав ОСОБА_8 , в ході якого було слідчим самостійно виявлено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий був зобов`язаний невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 309 КК України, а керівник органу досудового розслідування повинен був визначити слідчого або групу слідчих, які б здійснювали досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України, до моменту доки прокурор не визначив би іншу підслідність.
Однак, вищевказаного зроблено не було, а всі слідчі дії, які стосуються кримінального правопорушення, передбачного ч. 1 ст. 309 КК України, були проведені в рамках кримінального провадження № 0002249 від 08.11.2017 року за ч. 2 ст. 187 КК України. А відомості в ЄРДР за ч. 1 ст. 309 України були внесені лише після проведення експертизи №2378 від 18.01.2018 року, і то лише через два місяці, а саме 19 березня 2018 року. Після чого прокурор ОСОБА_9 постановою від 04.04.2018 року об`єднав вказані кримінальні провадження в одне провадження.
Тобто, висновок експерта №2378 від 18.01.2018 року, відповідно до якого надана на експертизу речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом - "канабісом" загальною масою у перерахунку на висушену речовину 71,797 г. та на внутрішній поверхнях двох фрагментах пластикових пляшок та ковпачку виявлено нашарування екстракту канабісу загальною масою 0,2858 г., був здобутий з істотним порушенням вимог КПК України, а саме, експертиза призначалась та проводилась до внесення відомостей в ЄРДР, в іншому криміналньому провадженні, що тягне за собою визнання даного доказу недопустимим.
Також, варто зазначити, що після об`єднання кримінальних проваджень за ч. 2 ст. 187 КК України та за ч. 1 ст. 309 КК України, керівник органу досудового розслідування не призначав слідчого, чи групу слідчих, які уповноважені здійснювати досудове розслідування вже у об`єднаному кримінальному провадженні, що також є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства України, і тягне за собою визнання доказів недопустимими.
Суд визнає недопустими доказами - 2 DVD-R диски з відеозаписом по затриманню підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які надав відділ комунікації ГУ НП в Миколаївській області; - DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_20 ; - 2 (два) СD-R диски зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_20 , - 2 (два) СD-R диски зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з потерпілим ОСОБА_21 ; - DVD-R диски з відеофіксацією проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_21 , - DVD-R диск з відеозаписом обшуку у ОСОБА_62 в гаражному кооперативі "Горизонт" по вул. №2 №21 у м. Южноукраїнськ, які по своїй суті є додатками до протоколів процесуальних та слідчих дій, однак про ці додатки не зазначено в досліжених судом протоколах, проте вони визнані старшим слідчим ОСОБА_45 речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження, так як DVD-R диски не були належним чином упаковані з метою надійного їх збереження, та не засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні таких DVD-R дисків, що є порушенням вимог статей 100, 104, 105 і 106 КПК України.
Відомості, які містяться в показаннях свідків ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , які були понятими при проведенні огляду місця події 08.11.2017 року, не вказують на вчинення злочину ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , оскільки вони не були очевидцями даної події.
Показання свідка ОСОБА_84 в судовому засіданні суд визнає неналежним доказом, оскільки в його показаннях містяться відомості, що не мають значення для даного кримінального провадження.
Що стосується протоколів прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_20 та ОСОБА_21 та протоколу огляду місця події від 08 листопада 2017 року, то суд визнає дані докази допустимими, оскільки вказані процесуальні дії передували внесенню відомостей до ЄРДР. Також суд визнає допустимими доказами показання свідка ОСОБА_85 , потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Однак ці докази не є достатніми для доведення винуватості обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 та за ч.1 ст.309 КК України.
Будь-які інші докази винуватості обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачного ч. 1 ст. 309 КК України, які б були зібрані уповноваженими особами, стороною обвинувачення не надавалися.
Твердження сторони захисту про порушення права обвинуваченого ОСОБА_15 на захист в зв`язку з незалученням йому перекладача в ході досудового розслідування, суд визнає безпідставним.
Участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлено конституційною засадою рівності перед законом і судом (ч. 2 ст. 24 Конституції України) та положеннями ст. 10 КПК України, згідно з якою, серед іншого, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за мовною ознакою.
Згідно зі ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Особі повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Із матеріалів цього кримінального провадження видно, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_15 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою, цією ж мовою складено обвинувальний акт, копію якого останньому було вручено під розписку.
У ході повідомлення про підозру, ознайомлення з матеріалами справи під час їх відкриття й надання доступу до них у порядку ст. 290 КПК України, а також при врученні копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 293 цього Кодексу ані обвинувачений, ані його захисник ОСОБА_19 , на момент здійснення процесуальних дій жодних зауважень чи клопотань не заявляли, в тому числі й клопотань щодо отримання допомоги перекладача через неволодіння чи недостатнього володіння ОСОБА_15 державною мовою.
Під час судового засідання суд встановив особу обвинувачегого, який хоча і є уродженцем Республіки Молдова, особою без громадянства, однак вже тривалий час проживає в Україні, наразі мешкає в м. Одеса, на питання суду чи зрозумілі йому права та обов`язки, обвинувачений повідомив суду про те, що вони йому зрозумілі, при цьому судом було встановлено, що обвинувачений розуміє державну мову на слух, використовувану в суді, йому було забезпечено право заявляти клопотання, ставити запитання та виступати в суді іншою мовою, якою він володіє, тобто російською. Також, під час судового розгляду судом було забезпечено ОСОБА_15 перекладача з української мови на російську.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_15 раніше судимий 19.02.2015 року Березівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.187 КК України, з тексту вказаного вироку вбачається, що в ході розгляду вказаної справи послугами перекладача ОСОБА_15 не користувався.
Разом з тим, під час судового провадження обвинувачений на усі питання, поставлені українською мовою, надав відповіді російською мовою, в тому числі під час його допиту, заявляв клопотання, надавав пояснення, висловлював свою думку щодо заявлених клопотань іншими учасниками провадження, виступав у судових дебатах та з останнім словом російською мовою.
Тобто обвинувачений знав про суть його обвинувачення, міг розуміти хід процедури та обговорення і повідомляти своєму захиснику про будь-які моменти, які він хотів би використати на свій захист, зокрема мав можливість викласти перед судом свою версію подій, що свідчить про відсутність порушення судом його права на допомогу перекладача (Рішення ЄСПЛ у справі «Камасінський проти Австрії» (Kamasinski v. Austria).
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений був «достатньою мірою поінформований про природу та причини обвинувачення проти нього» для цілей пункту 3 (a) статті 6 ЄСПЛ, право на захист обвинуваченого не порушено, оскільки судом встановлено «поза розумним сумнівом», що в мовно-комунікаційному аспекті права на захист, обвинувачений ОСОБА_15 в достатній мірі володіє українською мовою для розуміння суті обвинувачення, суті процесуальних дій та предмету судових засідань, а в правовому аспекті - обвинувачений протягом усього розгляду справи користувався правовою допомогою захисників, був забезпечений судом послугами перекладача під час судового розгляду, а відсутність перекладача на досудовому розслідуванні не позбавила його справедливого судового розгляду
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, за змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
З цього приводу також неодноразово висловлював правову позицію і Європейський суд з прав людини.
Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» в розумінні Суду принцип презумпції невинуватості полягає в наступному: "Тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим". (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Статтею 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
При цьому, обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
За вимогами ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Також, відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» суду належить оцінити всі зібрані у справі докази, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних та інших джерелах, з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.
Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.
Суд зі свого боку забезпечив сторонам усі можливості для реалізації своїх прав у судовому засіданні в рамках кримінального процесуального закону, проте сторона обвинувачення не надала суду достатніх, вагомих та допустимих доказів, які б у своїй сукупності доводили винуватість обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачного ч. 1 ст. 309 КК України.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, яка проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами не заперечувала, в їх сукупності, дійшов висновку, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено винуватість:
- ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;
- ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Як наслідок, на переконання суду, ОСОБА_15 та ОСОБА_8 відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України підлягають виправданню за недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченими ОСОБА_15 та ОСОБА_8 .
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме:
- паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_20 , дублікат ідентифікаційного коду, 4 паспорти на гаражі на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , грошові кошти 10 грн., чоловічу барсетку, картки та інші папери, які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_20 , - залишити ОСОБА_20 за належністю;
- сейф-пакунок №2953458 із зразками букального епітелію ОСОБА_8 , які повернуті слідчому після проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, та були передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївсьій області,- знищити;
- сейф пакунок №31118223 з 3 (трьома) парами рукавичок, 3 (трьома) балаклавами, недопалок, пачку від цигарок, гігієнічну серветку, 2 обгортки від цукерок, металевий канцелярський зажим, які були передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївсьій області, - знищити;
- мобільний телефон " Meizu М2 Note ", сім карту оператора "Київстар", карту пам`яті на 4 гб., які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_21 , - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_21 ;
- сейф пакунок №4031743 з 2 (двома) гіпсовими зліпками транспортного засобу, що повернуті після експертизи слідчому, та були передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївсьій області, - знищити;
- візитницю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_20 , ключ-карту до автомобіля Мазда, консультативний висновок №904/17, календар на 2017 рік, 9 марок дормео, картку заправки ВОГ, 2 аркуші паперу з мобільними номерами телефону, які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_20 , - залишити ОСОБА_20 за належністю;
- сейф пакунок №2951825 з 1 (одним) недопалком від сигарети, вилучений в ході НСРД у ОСОБА_15 , та який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - знищити;
- сейф пакунок №0319645 з 1 (одним) недопалком від сигарети, вилучений в ході НСРД у ОСОБА_8 , та який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - знищити;
- 2 DVD-R диски з відеозаписом по затриманню підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які надав відділ комунікації ГУ НП в Миколаївській області, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- DVD-R диски з відеозаписом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_20 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_20 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_20 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_21 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- DVD-R диски з відеофіксацією проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_21 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- DVD-R диск з відеозаписом обшуку у ОСОБА_62 в гаражному кооперативі "Горизонт" по вул. №2 №21 у м. Южноукраїнськ, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- прозорий полімерний пакунок з індикаторною пластиковою пломбою №7618689, в якому знаходиться саморобний пристрій для куріння у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок, ковпачок, наркотичний засіб канабіс загальною масою 71,797 г., екстракт канабісу масою 0,2858 г., що вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , та були передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - знищити;
- 2 DVD диски з відеофіксацією обшуку у ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 ., - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- сейф пакунок №4313300 з мобільним телефоном "Meizu М710Н" разом з сім-картою оператора "Київстар" № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_15 , який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - повернути за належністю ОСОБА_15 ;
- сейф пакунок №2953448 з шприцем зразками крові ОСОБА_15 , який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - знищити;
- сейф-пакунок №4354981 з 13 -ма рукавицями різної структури, сейф-пакунок №1280724 з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, сейф-пакунок №0944321 з мобільним телефоном "Нокіа", сейф-пакунок №1280723 з 3 - ма мобільними телефонами марки "НТС", "Самсунг", "Нокіа", сейф-пакунок №2989598 з мобільним телефоном "Самсунг", які вилучені в ході обшуку за місцем мешкання у ОСОБА_62 , та передано на зберігання в кімнату речових доказів Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області, - повернути за належністю ОСОБА_86 .
Процесуальні витрати за проведення експертиз слід віднести за рахунок держави, оскільки вина обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях не доведена.
Запобіжні заходи в кримінальному провадженні обвинуваченим обирались у вигляді особистого зобов`язання, але не були продовжені. Підстав для обрання обвинуваченим запобіжних заходів суд не вбачає, оскільки обвинувачені виправдані судом.
Потерпілим ОСОБА_20 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17600 гривень та моральної шкоди в розмірі 30000 гривень.
Відповідно до ч.3 ст.129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
З врахуванням того, що стороною обвинувачення не доведена винуватість обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_87 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України за фактом розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , то за таких обставин, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 слід залишити без розгляду.
Арешт, накладений на мобільний телефон " Meizu М710Н" разом з сім-картою оператора "Київстар" № НОМЕР_3 за ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.12.2017 року, необхідно скасувати.
Крім того, 11 січня 2019 року до участі в розгляді справи був залучений перекладач з української мови на російську мову - ОСОБА_22 .

Ухвалою суду від 18.11.2020 року суд прийняв рішення про часткову оплату послуг усного перекладу з української мови на російську мову в судових засіданнях за період з 11.01.2019 року по 01.07.2020 року.

Після 01.07.2020 року перекладач ОСОБА_22 взяла участь в наступних судових засіданнях:

1) 05.08.2020 року - 4,33 год.;

2) 16.09.2020 року - 2,26 год.;

3) 23.09.2020 року - 3,54 год.;

4) 28.10.2020 року - 2,39 год.;

5) 18.11.2020 року - 2,36 год.;

6) 23.12.2020 року - 0,33 год.;

7) 15.01.2021 року - 2,38 год.;

8) 03.02.2021 року - 0,38 год.;

9) 10.03.2021 року - 3,56 год.;

10) 14.04.2021 року - 0,23 год.;

11) 21.04.2021 року - 0,52 год.;

12) 28.04.2021 року - 3,31 год.;

13) 26.05.2021 року - 0,57 год.;

14) 17.06.2021 року - 0,37 год.;

15) 25.06.2021 року - 3,14 год.;

16) 15.07.2021 року - 0,32 год.;

17) 29.07.2021 року - 1,48 год.;

18) 10.08.2021 року - 0,58 год.;

19) 08.09.2021 року - 1,42 год.;

20) 20.10.2021 року - 0,59 год.;

21) 03.11.2021 року - 4,01 год.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із участю потерпілих у кримінальному провадженні, залученням та участю перекладачів для перекладу показань підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6-1 Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 01.07.1996 (зі змінами та доповненнями), розмір винагороди перекладача, якщо виконана робота не є його службовим обов`язком, становить 15% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину надання послуг з усного перекладу.
Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 року в розмірі 2 102 грн., 15% від яких становить 315 грн. 30 коп.
Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 року в розмірі 2 270 грн., 15% від яких становить 340 грн. 50 коп.
Загальна кількість годин складає: 43,27 год. (16,41 год. в 2020 році та 26,46 год. в 2021 році).
Отже, сума, яка підлягає відшкодуванню перекладачу ОСОБА_22 за здійснення усного перекладу у судових засіданнях з 05.08.2020 року по 03.11.2021 року у Веселинівському районному суді у кримінальному провадженні № 0002249 від 08.11.2017 року, становить 14 183, 70 грн. ((16,41 год. х 315,30 грн.) + (26,46 год. х 340,50 грн.)).

Таким чином, суд вважажє за необхідне здійснити оплату послуг перекладу за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю, що кримінальне правопорушення (злочин) вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 187 КК України та за ч. 1 ст. 309 КК України та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю, що кримінальні правопорушення (злочин та кримінальний проступок) вчинені обвинуваченим.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні, - віднести за рахунок держави.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 17600 гривень та моральної шкоди в розмірі 30000 гривень, - залишити без розгляду.
Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Миколаївській області здійснити оплату послуг усного перекладу з української мови на російську мову за період з 05.08.2020 року по 03.11.2021 року перекладачу ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , в розмірі 14 183 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят три) гривні 70 (сімдесят) копійок.
Арешт, накладений на мобільний телефон "Meizu М710Н" разом з сім-картою оператора "Київстар" № НОМЕР_3 за ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.12.2017 року, - скасувати.
Речові докази у даному кримінальному провадженні:
- паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_20 , дублікат ідентифікаційного коду, 4 паспорти на гаражі на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , грошові кошти 10 грн., чоловічу барсетку, картки та інші папери, які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_20 , - залишити ОСОБА_20 за належністю;
- сейф-пакунок №2953458 із зразками букального епітелію ОСОБА_8 , які повернуті слідчому після проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, та були передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївсьій області,- знищити;
- сейф пакунок №31118223 з 3 (трьома) парами рукавичок, 3 (трьома) балаклавами, недопалок, пачку від цигарок, гігієнічну серветку, 2 обгортки від цукерок, металевий канцелярський зажим, які були передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївсьій області, - знищити;
- мобільний телефон " Meizu М2 Note ", сім карту оператора "Київстар", карту пам`яті на 4 гб., які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_21 , - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_21 ;
- сейф пакунок №4031743 з 2 (двома) гіпсовими зліпками транспортного засобу, що повернуті після експертизи слідчому, та були передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївсьій області, - знищити;
- візитницю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_20 , ключ-карту до автомобіля Мазда, консультативний висновок №904/17, календар на 2017 рік, 9 марок дормео, картку заправки ВОГ, 2 аркуші паперу з мобільними номерами телефону, які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_20 , - залишити ОСОБА_20 за належністю;
- сейф пакунок №2951825 з 1 (одним) недопалком від сигарети, вилучений в ході НСРД у ОСОБА_15 , та який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - знищити;
- сейф пакунок №0319645 з 1 (одним) недопалком від сигарети, вилучений в ході НСРД у ОСОБА_8 , та який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - знищити;
- 2 DVD-R диски з відеозаписом по затриманню підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які надав відділ комунікації ГУ НП в Миколаївській області, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- DVD-R диски з відеозаписом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_20 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_20 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_20 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- СD-R диск зі зразками голосів до довідки до протоколу впізнання по голосу з ОСОБА_21 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- DVD-R диски з відеофіксацією проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_21 , - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- DVD-R диск з відеозаписом обшуку у ОСОБА_62 в гаражному кооперативі "Горизонт" по вул. №2 №21 у м. Южноукраїнськ, - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- прозорий полімерний пакунок з індикаторною пластиковою пломбою №7618689, в якому знаходиться саморобний пристрій для куріння у вигляді двох фрагментів полімерних пляшок, ковпачок, наркотичний засіб канабіс загальною масою 71,797 г., екстракт канабісу масою 0,2858 г., що вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , та були передані на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - знищити;
- 2 DVD диски з відеофіксацією обшуку у ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 ., - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- сейф пакунок №4313300 з мобільним телефоном "Meizu М710Н" разом з сім-картою оператора "Київстар" № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_15 , який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, - повернути за належністю ОСОБА_15 ;
- сейф пакунок №2953448 з шприцем зразками крові ОСОБА_15 , який переданий на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області - знищити;
- сейф-пакунок №4354981 з 13 -ма рукавицями різної структури, сейф-пакунок №1280724 з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, сейф-пакунок №0944321 з мобільним телефоном "Нокіа", сейф-пакунок №1280723 з 3 - ма мобільними телефонами марки "НТС", "Самсунг", "Нокіа", сейф-пакунок №2989598 з мобільним телефоном "Самсунг", які вилучені в ході обшуку за місцем мешкання у ОСОБА_62 , та передано на зберігання в кімнату речових доказів Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області, - повернути за належністю ОСОБА_86 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1