У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000069

за апеляційною скаргою прокурора Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 249 КК України,

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, конфісковано у власність держави майно, що було предметом злочину, а саме: дев`ять сіток, вісім з яких мають вічко 50 мм довжиною 80 м та одну рибацьку сітку довжиною 100 м.

Задоволено цивільний позов прокурора Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в рахунок відшкодування майнової шкоди 25 874 грн.

Речовий доказ надувний човен марки «BARK» з двома веслами, повернуто ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок скасувати в частині вирішення питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 вважати засудженим за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

На підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, конфіскувати у власність держави належний обвинуваченому ОСОБА_6 надувний човен марки «BARK» з двома веслами, а також майно, що було предметом злочину, а саме: дев`ятьох сіток, вісім з яких мають вічко 50 мм довжиною 80 м та одну рибацьку сітку довжиною 100 м, виловлену рибу породи карась сріблястий в кількості 192 одиниці, пузанка в кількості 45 одиниць, 2 одиниці камбали-глоси та оселедця чорноморського в кількості 78 одиниць, яку було здано до Міського геріатричного будинку милосердя імені Святого Миколая.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок суду таким, що підлягає скасуванню в частині вирішення питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію.

Зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні визнано речовим доказом належний обвинуваченому ОСОБА_6 надувний човен марки «BARK» з двома веслами, який за оскаржуваним вироком повернуто ОСОБА_6 .

Пояснює, що цей надувний човен використовувався обвинуваченим як засіб вчинення кримінального правопорушення. Однак суд безпідставно, усупереч вимог ст. 96-2 КК України, ст. 100 КПК України, не застосував спеціальну конфіскацію до знаряддя злочину, та безпідставно повернув вказаний речовий доказ обвинуваченому ОСОБА_6 .
Будь-яких доводів стосовно необхідності вирішення питання про конфіскацію у власність держави виловленої риби, апелянт в мотивувальній частині взагалі не навів.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 18 квітня 2021 року, приблизно о 21:00 год., маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного вилову риби, в порушення п.п. 3.15, 4.14.1 Правил любительського і спортивного лову, що затверджені наказом № 19 Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 року, у період весняно-літньої заборони, не маючи відповідного дозволу, забороненими знаряддями лову 9 сітками, незаконно займався рибним промислом в акваторії Дніпровсько-Бузького лиману Чорного моря, в районі села Дмитрівка Очаківського району Миколаївської області, в ході якого виловив та знищив рибу породи карась сріблястий в кількості 192 одиниці, пузанка в кількості 45 одиниць, 2 одиниці камбали-глоси та оселедця чорноморського в кількості 78 одиниць, чим заподіяв істотну шкоду рибним запасам України та матеріальних збитків в сумі 25 874 грн.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у незаконному зайнятті рибним промислом, яким заподіяно істотну шкоду, та його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов до таких висновків.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку за наведених у вироку обставин, кваліфікація дій за ч. 1 ст. 249 КК України, вид та розмір призначеного ОСОБА_6 покарання апелянтом не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судове рішення в цій частині не переглядається.

Прокурор просить скасувати вирок в частині вирішення питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію в зв`язку з незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, з огляду на таке.

Згідно ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно ч. 9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Ці вимоги закону дотримані судом першої інстанції під час ухвалення вироку щодо ОСОБА_6 .

З вироку вбачається, що відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосовано спеціальну конфіскацію щодо майна, що було предметом злочину, а саме: дев`ять сіток, вісім з яких мають вічко 50 мм довжиною 80 м та одну рибацьку сітку довжиною 100 м.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що зазначені сітки підлягають спеціальній конфіскації, і як слідує зі змісту апеляційної скарги, в цій частині вирок не оскаржується.

Ці висновки суду першої інстанції щодо вирішення питання про спеціальну конфіскацію є правильними, оскільки ці знаряддя є забороненими та використовувалися ОСОБА_6 під час незаконного вилову риби.
Що стосується вирішення питання про речовий доказ, зокрема надувний човен марки «BARK» з двома веслами, який за вироком суду повернутий ОСОБА_6 , апеляційний суд встановив таке.

В апеляційній скарзі прокурор наводить доводи про те, що вищевказаний човен визнаний знаряддям вчинення злочину, а тому, на думку апелянта, згідно ст. 96-1, 96-2 КК України належний ОСОБА_6 човен підлягав спеціальній конфіскації.

Однак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, прийнявши рішення про повернення вищевказаного човна з двома веслами ОСОБА_6 , як власнику майна, оскільки човен не є забороненим знаряддям для зайняття рибним та іншим водним добувним промислом.

Так, як слідує з Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і

спортивного рибальства №19 від 15.02.1999, забороненими слід визнавати ті знаряддя та способи зайняття рибним та іншим водним добувним промислом, якими взагалі не дозволяється користуватись або які не дозволяється застосовувати для добування певних об`єктів водної фауни.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 249 КК України не передбачає конфіскації майна як виду покарання.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що човен марки «BARK» з двома веслами визнаний знаряддям вчинення злочину.

За такого, належний обвинуваченому човен з веслами не підпадає під спеціальну конфіскацію, як про це зазначає прокурор.

Щодо спеціальної конфіскації виловленої риби породи карась сріблястий в кількості 192 одиниці, пузанка в кількості 45 одиниць, 2 одиниці камбали-глоси та оселедця чорноморського в кількості 78 одиниць, суд встановив таке.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги прокурора, то після незаконного вилову (18.04.2021) вищевказана риба була передана на зберігання до Міського геріатричного будинку милосердя імені Святого Миколая. Тобто доля речового доказу фактично вирішена. Окрім того, прокурор в мотивувальній частині апеляційної скарзі взагалі не наводить підстав для прийняття рішення в цій частині, не мотивував, чому незаконно виловлена риба підлягає спеціальній конфіскації.

За такого, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3