Справа № 308/4617/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/233/21 за апеляційними скаргами першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 та ухвалу цього ж суду від 29.04.2021.

Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, раніше судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,засуджений:
-за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин, але не більше 4-х годин в день.
Відповідно до ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням у виді 160 годин громадських робіт, призначеного остаточно ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт строком 240 (дві сорок) годин, але не більше 4-х годин в день.
Речовий доказ: акумуляторну батарею марки «Viking 60 Ah SIOS» 12 v 600 A (EN) «Hard Energy», яка знаходиться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_9 ухвалено залишити потерпілому ОСОБА_9 .
Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
27.03.2020 близько о 02 год. ОСОБА_8 , за адресою м.Ужгород вул.Острівна,20, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, шляхом віджиму капоту на транспортному засобі марки ВАЗ 2106 білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркованого у дворі загального користування, таємно викрав акумуляторну батарею марки «Viking 60 Ah SIOS» 12 v 600 A (EN) «Hard Energy», чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 815 грн.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 виправлено описку в тексті цього вироку від 19.04.2021, ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2020 за №0001037

-2-

відносно ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та вказано про необхідність вважати вірним у мотивувальній частині: «остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням у виді 120 годин громадських робіт, призначеного цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин; у резолютивній частині: « ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт, але не більше 4 годин в день. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням у виді 120 годин громадських робіт, призначеного цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцяти) годин, але не більше 4 годин в день».
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність винуватості ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікацію його дій, посилаючись на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт, але на більше 4-х годин в день та на підставі ч.ч.1,4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання у виді 160 годин громадських робіт, але не більше 4-х годин в день, а в решті вирок залишити без змін. Вказує на те, що судом першої інстанції допущено суперечності при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, оскільки застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, судом фактично повністю складено призначені за вироками покарання. Окрім того, на ухвалу суду від 29.04.2021, перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Звертає увагу на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021, суд першої інстанції виправляючи допущену описку у резолютивній частині вироку цього ж суду відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України, фактично вирішив питання, обумовлені ст.374 КПК України. Оскільки неправильне призначення судом покарання є наслідком неправильного застосування Закону про кримінальну відповідальність, то така помилка повинна бути усунута судом вищестоящої інстанції, а не у спосіб, обраний судом першої інстанції, - шляхом виправлення описки.
Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, потерпілого, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок та ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку та ухвали суду, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вони оскаржені, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

-3-

Відповідно до ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального проступку, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України ніким з учасників судового провадження не оспорюється, тому апеляційним судом не перевіряються.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 погодився з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений, з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядався у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.
Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони, на думку колегії суддів, є обґрунтованими, з таких підстав.

Відповідно до положень п.п.1 п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у змісті вироку суду у резолютивній зазначається, зокрема, покарання, призначене по обвинуваченню, що визнане судом доведеним, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Питання про призначення покарання за сукупністю злочинів виникає у тих випадках, коли злочинна діяльність особи проявляється у вчиненні одного або декількох діянь, які кваліфікуються за двома або більше кримінально-правовими нормами Особливої частини КК, до засудження за будь-який з них.

За змістом пунктів 1 та 2 частини 1 статті 65 КК України суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70 КК України, застосовуються у разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів покарання, зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Ці приписи є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Однак, при ухваленні вироку відносно ОСОБА_8 , судом першої інстанції зазначене не було враховано, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

-4-

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
Як встановив суд першої інстанції 27.03.2020, тобто до ухвалення вищевказаного вироку, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок у даному провадженні, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком у виді 160 годин громадських робіт, але не більше 4-х годин на день.
Разом з тим, в мотивувальній та резолютивній частинах вироку судом зазначено про те, що остаточне покарання ОСОБА_8 слід визначити у виді громадських робіт строком 240 (дві сорок) годин, що не узгоджується з обраним судом принципом призначення покарання за сукупністю злочинів, оскільки фактично судом застосовано принцип повного складання покарань.
За таких обставин, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що суд при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання, невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність у зв`язку з чим, вирок в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у разі, якщо його зміна не погіршує становища обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора знайшли підтвердження, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 стосовно ОСОБА_8 підлягає зміні в частині призначення остаточного покарання, оскільки зміна вироку не погіршує становище останнього, обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за оскаржуваним вироком і вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення покарання.

У свою чергу колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо незаконності ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 щодо виправлення описки в мотивувальній та резолютивній частинах вироку відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

-5-

З норми закону вбачається, що питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні за участю учасників судового провадження чи у їх відсутності за умови належного повідомлення про дату, час і місце засідання.
Під час перевірки матеріалів провадження встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вимог ч.2 ст.379 КПК України, вирішив питання про виправлення описок у відсутності учасників судового провадження, яких не було належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання.
Відповідно до вимог ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаних вище вимог ст.136 КПК України суд першої інстанції не дотримався і, всупереч положенням ч.2 ст.379 КПК України, вирішив питання про виправлення описок у відсутності учасників судового провадження, зокрема прокурора, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Згідно з тлумаченням у словниках, арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки, а описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів.
Тобто, до описок у судовому рішенні може належати написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат, тощо. Виправлення описки не може змінювати зміст судового рішення.
Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 160 (сто шістдесяти) годин громадських робіт, але не більше 4-х годин в день. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням у виді 160 годин громадських робіт, призначеного за даним вироком, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді громадських робіт строком 240 (дві сорок) годин, але не більше 4-х годин в день.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021, суд за власною ініціативою, розглянув питання про виправлення описки та вніс зміни до мотивувальної та резолютивної частини вироку від 19.04.2021.
Зокрема, суд постановив: у мотивувальній частині - «остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням у виді 120 годин громадських робіт,

-6-

призначеного цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин; у резолютивній частині - « ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт, але не більше 4 годин в день. Відповідно до ч.1,4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання у виді 80 годин громадських робіт, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням у виді 120 годин громадських робіт, призначеного цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцяти) годин, але не більше 4 годин в день».
Таким чином, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 про виправлення описки, суд першої інстанції фактично вирішив питання про призначення покарання, які обумовлені ст.374 КПК України, тобто змінив суть прийнятого рішення, викладеного у вироку суду від 19.04.2021.
Причому, ухвалою про виправлення описки в судовому рішенні суд змінив не лише саме рішення, а й мотиви ухвалення такого рішення, що є істотним порушенням вимог ч.1 ст.379 КПК України.
Окрім того, колегія суддів вважає, що вирішення питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону, допущеного судом першої інстанції, не є опискою та не може бути виправлено цим же судом самостійно.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України визнає істотними та такими, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Отже, ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 про виправлення описки у вироку цього ж суду від 19.04.2021 у кримінальну провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, також підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 про виправлення описки у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України скасувати.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 відносно ОСОБА_10 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин, але не більше 4-х годин в день.

-7-

На підставі ч.ч.1,4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2021, більш суворим покаранням у виді громадських робіт на строк 160 годин, призначеного за даним вироком, остаточно ОСОБА_11 визначити покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин, але не більш 4-х годин в день.
В решті вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2021 щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: