Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 листопада 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000176щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мнишин, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, за участю учасників судового провадження:прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 09 червня 2021 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначено покарання один рік позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в один рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання роботи, навчання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 тисяч грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо речових доказів.
Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 12 травня 2019 року приблизно о 12 год. 20 хв, перебуваючи неподалік храму в с. Мнишин Гощанського району Рівненської області, під час побутового конфлікту умисно наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в праву частину нижньої щелепи, завдавши тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва по п`ятому зубу, які відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалості розладу здоров`я

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 покликається на незаконність вироку з підстав невідповідності, на його думку, висновків суду фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що суд порушив презумпцію невинуватості та поклав на сторону захисту обов`язок доказування його невинуватості, значну частину доказів здобуто із порушенням норм КПК України, оскільки взято до уваги показання самого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які є зацікавленими особами по справі, та диск, наданий стороною обвинувачення і оглянутий в судовому засіданні, який не підтверджує факту нанесення удару потерпілому. Просить вирок Корецького районного суду Рівненської області від 09 червня 2021 року скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора, потерпілого ОСОБА_8 і представника потерпілого - ОСОБА_9 , які вважають вирок законним та обґрунтованим і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 в умисному заподіянні середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_8 за наведених у вироку обставин, підтверджується сукупністю розглянутих в судовому засіданні доказів, яким дана належна оцінка, і є обґрунтованим.

Покликання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, побудованих на сумнівних, з його погляду доказах, і неправильного застосування кримінального закону, не є переконливими, оскільки спростовуються показами потерпілого та свідків, показання яких є послідовними та логічними, а також висновками експерта, котрий проводив судово-медичну експертизу ОСОБА_8 щодо отриманих тілесних ушкоджень та його безпосереднім допитом в судовому засіданні.
Як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_15 , 12 травня 2019 року в с. Мнишин Гощанського району Рівненської області він та інші жителі села прийшли до церкви, де згодом на подвірї біля храму до нього підійшов ОСОБА_5 , який вдарив його кулаком в праву частину обличчя, що призвело до перелому щелепи і пошкодження двох зубів.

Факт нанесення ОСОБА_5 удару кулаком в обличчя ОСОБА_8 підтверджується і показаннями очевидців події - ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , котрі, як і потерпілий, підтвердили свої показання під час проведення слідчого експерименту з ними, а також переглянутим відеозаписом, де зафіксовано замах правою рукою ОСОБА_18 в область обличчя ОСОБА_8 .

Згідно з висновками експерта № 57 від 20.06.2019 р, № 57/Д-66, №57/Д-67/, 57/Д-68 від 19.07.2019 року, у ОСОБА_15 виявлено тілесне ушкодження - перелом нижньої щелепи зліва по 5 зубу, яке виникло не менше, як від однієї травматичної дії тупого предмета, могло утворитись у вказаний термін, відповідає механізму, на який вказує потерпілий та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту, і згідно п.2.2.2. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження» відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Свій висновок судово - медичний експерт ОСОБА_19 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, підтвердив при допиті в судовому засіданні, наголосивши, що при ударі кулаком у праву частину обличчя перелом щелепи зліва у потерпілого ОСОБА_8 міг виникнути, враховуючи анатомічну »підковоподібну» будову нижньої щелепи людини, що не потребує обов`язкового точкового прикладення сили саме в тому місці, де відбулося ушкодження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно з`ясував фактичні обставини кримінального правопорушення і вірно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження.

При обранні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_5 ,який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і призначив йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, належним чином вмотивувавши прийняте рішення щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Правомірно, виходячи з вимог ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно яких матеріальна і моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, вирішив суд і позовні вимоги потерпілого ОСОБА_15 , частково їх задовольнивши, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також з обставин кримінального провадження.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 завдано середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, що призвело до переживань, душевних і фізичних страждань, та зміни організації життя ОСОБА_8 а тому визначена судом сума 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди на часткове задоволення позовних вимог потерпілого, на думку колегії суддів, є розумною та справедливою.

Щодо ж до стягнення матеріальної шкоди, то суд правомірно відмовив у її задоволенні, так як така шкода не підтверджена належним чином документально - касові чеки, квитанції з аптек є нечитабельними і їх не можна віднести на рахунок затрачених коштів на лікування ОСОБА_8 за відсутності лікарського призначення.

Суд першої інстанції також правомірно відмовив у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки ні потерпілим, ні його представником не надано документів про дійсну оплату послуг правничої допомоги, оформленої у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Кримінального Касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2