справа № 208/7801/21
№ провадження 1-кс/208/1704/21
УХВАЛА
Іменем України

09 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 «про арешт майна» в межах кримінального провадження № 0000528 від 03.09.2021 року за ч.2 ст. 186 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором ОСОБА_4 клопотанням, в якому прохає накласти арешт на мобільний телефон «TECNO Pouvoir 3Air 1 GB / 16 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , а також прозорий силіконовий чохол, вилучені 07.09.2021 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права на відчуження та розпорядження вказаним мобільним телефоном, залишивши за нею право користування.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 03.01.2021 року до Кам`янського РУП із заявою звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що 29.08.2021 року приблизно о 13.00 год. біля буд.9 по пр. Аношкіна у м. Кам`янському невстановлений чоловік відкрито, із застосуванням до ОСОБА_6 насильства, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, відкрито викрала у нього мобільний телефон «TECNO Pouvoir 3 Air 1 GB / 16 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . При цьому телефон був у прозорому силіконовому чохлі.
03.09.2021 року зазначений факт було зареєстровано до ЄРДР за №0000528 від 03.09.2021 за ч.2 ст.186 КК України.
07.09.2021 року вказаний телефон разом із вказаним чохлом добровільно надав працівникам поліції для огляду та вилучення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В цей же день вказаний телефон разом із вказаним чохлом було оглянуто та вилучено.
Підставами застосування арешту відносно вищенаведеного майна є те, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та є речовими доказами з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження. За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речових доказів.
З метою забезпечення збереження зазначених речових доказів у органу досудового виникла необхідність у накладенні арешту на майно, позбавивши права на відчуження, розпорядження, користування зазначеним майном.

У судове засідання cлідчий СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явилась, надав слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурором ОСОБА_4 до судового засідання подано заяву про проведення розгляду клопотання слідчого про арешт майна за відсутності прокурора, підтримав його за зазначеними в ньому підстав.

Власник майна, будучи належним чином повідомлений про розгляд клопотання, подав заяву про проведення розгляду клопотання за його відсутності, зазначив що не заперечує проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000528 від 03.09.2021 року за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 добровільно видав вказаний телефон разом із чохлом 07.09.2021 року.

Постановою слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 07.09.2021 року визнано заявлені предмети речовими доказами в межах даного провадження.

08.09.2021 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся із заявленим клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, та те, що підставою накладення арешту на речовий доказ є необхідність його збереження, проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «TECNO Pouvoir 3Air 1 GB / 16 GB» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , а також прозорий силіконовий чохол, вилучені 07.09.2021 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово, на час накладення арешту, позбавив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права на відчуження та розпорядження вказаним мобільним телефоном, залишив за ним право користування.
Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ..

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1