Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/80/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2022 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

володільця майна ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 та їх

представника адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2022 року

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та зобов`язано слідчого невідкладно повернути власнику тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб «Mersedes Atego» з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 , (він код НОМЕР_2 ). Рішення суду мотивовано тим, що слідчими СВ Кропивницького РУП ГУНП в у Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2022 №0000423, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України. При цьому, слідчий не подав доказів реальності ризику чи спроб приховування, пошкодження, зникнення, втрати майна. Не надано доказів перешкоджання під час проведення досудового розслідуванні. Першочергові слідчі дії проведені, майно оглянуто, сліди вилучені, пояснення відібрані. Існує доступ для проведення повторних оглядів, слідчих експериментів та експертиз. За таких умов, речовий доказ достатньо повторно ретельно оглянути з використанням аудіо та відеозапису. Отже, арешт, заборона користування та розпорядження авто є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що задоволенню не підлягав.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2022 скасувати та ухвали нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події за адресою: місто Кропивницький, вул. Проїзд Тінистий, 6, транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Mersedes Atego» з д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , та фактичним володільцем якого являється ОСОБА_10 з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном будь-ким, до прийняття рішення по кримінальному провадженню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що подані на підтвердження клопотання копії матеріалів, досліджені слідчим суддею в ході розгляду повністю доводять наявність законних та обґрунтованих підстав для накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів. Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що встановлено достатньо підстав вважати, що вилучене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно, оскільки були предметом відшукання, мають значення для досудового розслідування та визнанні речовими доказами, а також наявні підстави вважати, що вразі їх повернення на даному етапі розслідування без проведення відповідних слідчих та процесуальних дій та експертиз із вилученим майном, може бути втрачено відомості які зберігаються на вилучених речах.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та зазначив, що ухвала суду є не законною і не обґрунтованою, власника мана ОСОБА_10 , володільця майна ОСОБА_7 та їх представника адвоката ОСОБА_9 , які просили ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, які надійшли з районного суду, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «ОСОБА_1 проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався повному обсязі.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірила наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно та прийшла до обґрунтованого висновку про недоведеність слідчим необхідності арешту, зазначеного у клопотанні майна, у зв`язку з відсутністю обґрунтування мети та підстав у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна у відповідності до вимог ст.ст.170, 171 КПК України.
Із змісту матеріалів вбачається, що 07.02.2022 року до ЄРДР внесли відомості, про те, що 06.02.2022 невстановлені особи намагались викрасти майно, яке перебувало на балансі МВС України, однак з причин, що не залежали від їх волі, довести злочин до кінця не вдалось, оскільки викрадене майно знайдено в автомобілі «Mersedes Atego» з д.н.з. НОМЕР_1 .
За вказаними обставинами внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.02.2022 року, був зупинений автомобіль «Mersedes Atego» з д.н.з. НОМЕР_1 . В ході візуального огляду у автомобілі було виявлено викрадене майно старі мотоцикли.
Підозра за цим кримінальним провадженням жодній особі не оголошувалась.

Надані суду матеріали з кримінального провадження не містять обґрунтування необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «Mersedes Atego» з д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу належить на праві власності ОСОБА_10 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 .

Клопотання і постанова слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000423 містять посилання на те, що вилучене майно містить сліди вчинення злочину, без обґрунтування, яким чином, зокрема, вилучений автомобіль може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.

У клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні не можливе використання вилученого майна.

Крім того, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, слідчий не перевірив, чи виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власників такого майна потребам досудового розслідування, і чи не порушує при вказаних обставинах справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

При цьому, не зважаючи на те, що слідчим визнано автомобіль «Mersedes Atego» з д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом, однак у даному клопотанні не доведено таку мету арешту майна, як збереження речових доказів.
Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події майно, не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні слідчого про арешт майна та з метою, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Інших, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, матеріали клопотання не містять.

Отже, колегія суддів, з врахуванням вищевикладеного приходить до висновку, що стороною обвинувачення, в розумінні вимог статті 173 КПК України, не доведено правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено та не зазначено конкретних фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у права та інтереси особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, тому вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту.

Доводи апеляційної скарги прокурора, які давали б беззаперечні підстави суду апеляційної інстанції прийти до висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно матеріали справи не містять, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в його задоволенні, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000423, за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події за адресою: місто Кропивницький, вул. Проїзд Тінистий, 6, транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Mersedes Atego» з д.н.з. НОМЕР_1 без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: