Провадження № 1-кс/344/5974/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківськ) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 26.11.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до Івано-Франківського міського суду з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилалася на викладені в ній обставини. Просила скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківськ) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 26.11.2018 року.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подала заяву, якою скаргу підтримала, просила скаргу задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Враховуючи, що оскаржувану постанову скаржниця отримала 11.09.2021 року, а до слідчого судді звернулася 21.09.2021, то слідчий суддя вважає, що строк на звернення до суду нею не пропущено.

Слідчий суддя зазначає, що при проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно до ст. 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківськ) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 31.08.2021 року кримінальне провадження №0000079 від 26.11.2018 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників УПП в Івано-Франківськійц області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.3 ст.135 КК України.

Слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови від 31.08.2021 про закриття кримінального провадження, слідчим не вчинено всіх дій, передбачених вимогами КПК України

В постанові від 31.08.2021 про закриття кримінального провадження №0000079 від 26.11.2018 року не обґрунтовано в повній мірі спростування доводів скаржника, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не наведено фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та які спростовують покликання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження, слідчий суддя вважає, що у постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень та повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події.

Підсумовуючи наведене слідчий суддя вважає, що вказана постанова є передчасною, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження вважаю підставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківськ) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 26.11.2018 року - задоволити.

Постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківськ) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 31.08.2021 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 26.11.2018 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1