Справа № 991/7876/21
Провадження 1-кс/991/7986/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду Мовчан Н.В., за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, детектива ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання адвоката ОСОБА_6 подане в інтересах ОСОБА_1 , про скасування арешту майна,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому адвокат ОСОБА_6 просить скасувати арешт, накладений 14.11.2019 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 4910/23/19-к (провадження 1-кс/991/2099/19) за клопотанням детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7., за погодженням із прокурором четвертого відділу Управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 на майно, а саме: мобільні телефони: Samsung SM-A310F/DS IMEI1: НОМЕР_1 /0 s/n НОМЕР_2 ; Samsung SM-G950FD IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_11 s/n НОМЕР_4 ; Lava iris 65 s/n: НОМЕР_12 IMEI1: НОМЕР_13 ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_8, ІМЕІ2: НОМЕР_9); Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_14, ІМЕІ2: НОМЕР_10); Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_15, ІМЕІ2: НОМЕР_16, вилучені детективами Національного антикорупційного бюро України в ході проведення 28.10.2019 обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме нерухомого майна - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 .

Як на підставу для скасування арешту майна адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що з моменту тимчасового вилучення майна, в ході проведення обшуку у власності ОСОБА_1 , та з моменту накладення арешту на таке тимчасово вилучене майно, минуло вже майже два роки. За цей час слідство мало би вже провести необхідні експертні дослідження відносно такого майна, за результатами яких встановити наявність або відсутність певної інформації, відшукання, якої, в свій час, слідство переслідувало за мету, попередньо ініціювавши проведення обшуку та необхідності в арешті такого майна. Слідством так і не встановлено обставини причетності ОСОБА_1 , з підстав яких у свій час зверталося до слідчого судді із клопотанням про арешт, а арешт такого майна - не виправдало своєї мети, тобто не досягнуто очікуваного результату.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_1 не повідомлялось про підозру, останній не має жодного процесуального статусу, окрім третьої особи, набутого в порядку ч. 2 ст. 64-2 КПК України, за його участю не проводяться і інші слідчі (розшукові) дії тощо. Будь- які приналежні ОСОБА_1 речі, документи та інші предмети не можуть автоматично сприйматися речовими доказами, адже це суперечить окремим положенням інституту речового доказу та порядку їх визначення, що створює відповідні правові наслідки як для такого майна так і для його володільця.

Адвокат ОСОБА_6 зазначає, що майно, тимчасово вилучене в ході проведення обшуку у власності ОСОБА_1 , не має ознак речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України. За два роки слідство наявності таких ознак не встановило, не довело та не підтвердило належними, допустимими та достовірними фактичними даними, що об`єктивно говорили б про виправдання у свій час вилучення майна та накладення на нього арешту, та розслідування у тому потребує.

За версією адвоката, відсутні правові підстави у продовженні перебування такого майна під арештом, з тих підстав, з яких виходив слідчий суддя накладаючи арешт. Подальше перебування такого майна під арештом явно не відповідає потребам досудового розслідування, не виправдовує такий ступінь втручання у права ОСОБА_1 , а обмеження останнього у праві власності абсолютно не є розумним та не є співрозмірним із завданням та потребами кримінального провадження.

Як на інші підстави для скасування арешту майна адвокат ОСОБА_6 посилається на грубе порушення порядку проведення обшуку; відсутність невідкладних обставин, передбачених ч. 3 ст. 233 КПК України, для проникнення до житла; незаконне вилучення майна; порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна.

Викладені вище обставини стали підставами для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 просив клопотання задовольнити із викладених у ньому підстав.

Детектив Слоневський М.М. просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що мобільний телефон може бути речовим доказом, оскільки є носієм інформації яка у ньому міститься, тому і арешт на вилучені мобільні телефони накладено з метою збереження речових доказів. На підтвердження цього надано копії протоколів огляду мобільних телефонів, згідно із якими інформація з телефонів скопійована частково. Звернув увагу, що побітові копії інформації з телефонів технічно зробити неможливо, відтак зафіксовані відомості не є тією копією телефону, яка може існувати самостійно від телефону. Питання доцільності накладення арешту на телефон вирішує орган досудового розслідування або прокурор, така потреба наразі не відпала. Щодо часових рамок дії арешту зазначив, щодо дійсно, телефони перебувають у детективів доволі значний час, у ході якого з речовими доказами вчиняються різні процесуальні дії. У той же час, Кримінальним процесуальним кодексом не передбачена тривалість збереження речових доказів. Повернення володільцю мобільних телефонів, які є носіями інформації, може призвести до знищення такої інформації.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника чи законного представника, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абзац 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).

Таким чином, підставою для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування, при цьому, з урахуванням вимог ст. 22 КПК України, доведення цих обставин покладається на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту майна.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000546 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ст. 366-1, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 у справі № 4910/23/19-к, провадження 1-кс/991/2099/19 з метою збереження речових доказів накладено арешт на мобільні телефони: Samsung SM-A310F/DS IMEI1: НОМЕР_6 /2 IMEI2: НОМЕР_7 /0 s/n НОМЕР_2 ; Samsung SM-G950FD IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_11 s/n НОМЕР_4 ; Lava iris 65 s/n: НОМЕР_12 IMEI1: НОМЕР_13 ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_8, ІМЕІ2: НОМЕР_9); Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_14, ІМЕІ2: НОМЕР_10); Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_15, ІМЕІ2: НОМЕР_16, вилучені в ході проведення 28.10.2019 обшуку житла ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, містять інформацію, яка має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. З мотивувальної частини ухвали встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховано обставини проведення обшуку у ОСОБА_1 , зокрема: наявність ухвали слідчого судді від 22.10.2019 за результатом розгляду клопотання детектива Національного бюро, погодженого з прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 ; хід проведення обшуку, який зафіксований в протоколі обшуку від 28.10.2019; ухвала слідчого судді від 30.10.2019 про задоволення клопотання прокурора про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, а також надано оцінку своєчасності звернення із клопотанням про арешт майна. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Отже обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_6 у клопотанні, не є новими, а були досліджені та враховані слідчим суддею при накладенні арешту на майно.

Доводи адвоката ОСОБА_4 про те, що у арешті мобільних телефонів відпала потреба, слідчий суддя вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Слідчий суддя, оцінюючи обставини, на які посилається адвокат, перш за все встановлює наявність або відсутність підстав для подальшого застосування арешту майна відповідно до тієї мети, яка визначена в ухвалі, на підставі якої цей арешт накладений.

Так, постановляючи ухвалу від 14.11.2019 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду врахував, що під час огляду детективом Національного бюро, за участю спеціаліста, вилучених мобільних телефонів, виявлено переписку, яка може мати значення для розслідування кримінального провадження, про що складено протоколи огляду речей і документів від 01.11.2019, 07.11.2019. Та дійшов висновку про наявність достатніх даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах, які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування, що вилучені мобільні телефони містять інформацію, яка має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та вирішення завдань, передбачених ст. 2 КПК України, та відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

У судовому засіданні детектив пояснив, що за результатом огляду мобільних телефонів ОСОБА_1 виявлена інформація, яка має істотне значення для кримінального провадження, однак скопіювати всю інформацію не можливо, тому, з метою збереження іншої частини здійснено фотографування екрану мобільного телефону. У випадку знищення такої інформації з мобільного телефону провести експертизу і довести ідентичнійсть отриманих відомостей буде неможливо.

Слідчий суддя вважає обгрунтованими такі доводи детектива Національного бюро, оскільки ці обставини підтверджуються матеріалами справи.

Так, відповідно до протоколу огляду речей і документів від 01.11.2019 встановлено, що за результатом огляду мобільних телефонів Samsung SM-A310F/DS IMEI1: НОМЕР_1 /0 s/n НОМЕР_2 ; Samsung SM-G950FD IMEI1: НОМЕР_3 IMEI2: НОМЕР_11 s/n НОМЕР_4 ; Lava iris 65 s/n: НОМЕР_12 IMEI1: НОМЕР_13 ІМЕІ2: НОМЕР_5 , вилучених 28.10.2019 під час обшуку у ОСОБА_1 , виявлена переписка за допомогою месенджерів Telegram, Viber, Whatsup, що наявна в пам`яті цих мобільних телефонів та може мати значення для кримінального провадження. З доступної області пам`яті мобільних телефонів було експортовано (скопійовано) інформацію, інші відомості зафіксовані шляхом створення знімків екрану за допомогою програмного забезпечення Cellebrite UFED 4 PC та шляхом фотографування за допомогою цифрового фотоапарату Canon SX610HS. Файли-звіти, фотографії упаковки та об`єктів записані на диски для лазерних систем зчитування, що додаються до протоколу огляду.

Із протоколів огляду від 04.11.2019 та від 07.11.2019 встановлено, що мобільні телефони Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 ); Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_14, ІМЕІ2: НОМЕР_10 ); Samsung SM-A405FN (IMEI1: НОМЕР_15, ІМЕІ2: НОМЕР_16 підключались до робочої станції спеціаліста за допомогою програмного забезпечення UFED 4 PC, з них проведено копіювання доступних даних (експортування файлової системи). У подальшому за допомогою програмного забезпечення ОСОБА_2 проведено аналіз даних та сформовано файли-звіти. За допомогою програмно-апаратного комплексу UFED Touch 2 виготовлені знімки екранів телефонів, за якими сформовано файли-звіти. Також проводилось фотографування телефонів з даними, що мають значення для кримінального провадження, та щодо яких не виявилось можливим виготовити знімки екрану. При проведенні огляду застосовувалась фотофіксація за допомогою фотоапарата Canon SX610HS, яка збережена до відповідних папок, що разом із файлами-звітами записано на одну карту пам`яті формату microSD, що додається до протоколу огляду. Також інформація про ці телефони містить відомості, які мають значення для досудового розслідування, які оглянуто, роздруковано та додаються до протоколу огляду.

Тобто, інформація, що здобута із пам`яті телефонів за допомогою програмного забезпечення не є повною їх копією, тому мобільні телефони ОСОБА_1 є речовими доказами - носіями (джерелами) інформації, яка містить доказове значення.

Слідчий суддя враховує пояснення детектива, що наразі триває досудове розслідування, підозра у цьому кримінальному провадженні жодній особі не оголошена, тому вважає, що скасування арешту майна та повернення мобільних телефонів володільцю може призвести до знищення речових доказів, у тому числі, інформації, яка має значення для кримінального провадження, що у свою чергу зашкодить подальшому проведенню досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_3