Cправа № 127/2606/22
Провадження № 1-кс/127/1135/22
У Х В А Л А
Іменем України
29 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Курінь, Любешівського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 29.01.2022 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів (судимість за які не знята та не погашена) на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за таких обставин: 27.01.2022 приблизно о 23 годині 9 хвилин (більш точний час не встановлено) ОСОБА_4 перебував у цілодобовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 з метою придбання товарів.

В той час, проходячи повз один із прилавків, ОСОБА_4 помітив двері з написом «Службове приміщення» яке було не зачинене на замок. В цей час в ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на вчинення крадіжки майна поєднаного з проникненням в назване приміщення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, підбурюваний жагою до легкого збагачення, таємно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до дверей службового приміщення та проник всередину.
В подальшому ОСОБА_4 , знаходячись в середині вищезазначеного приміщення, в якому містяться офісні, складські та гардеробні кімнати, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, здійснив крадіжку особистих речей працівників магазину, які знаходились в середині, а саме: грошові кошти на загальну суму 6642 гривні 50 копійок; гаманець червоного кольору, в якому знаходилось 1056 гривень та паспорт на ім`я ОСОБА_8 , бездротові навушники марки Meizu чорного кольору вартістю близько 500 гривень, мобільний телефон марки Meizu 15 lite Imei1:80339 Imei2: НОМЕР_1 вартістю 3000 гривень, які поклав до куртки в яку був одітий.
Досягнувши бажаного результату, ОСОБА_4 разом із викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник тим самим отримав можливість розпоряджатись майном на власний розсуд, однак покинувши місце вчинення кримінального правопорушення був затриманий співробітниками поліції.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілим матеріального збитку, на загальну суму 11198,5 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднано із проникненням у інше приміщення.

У вчиненні кримінального правопорушення повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 України 28 січня 2022 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 ;
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 ;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 ;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

-Протоколом затримання ОСОБА_4 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_8 ;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим;

-Та іншими матеріалами кримінального провадження.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Таким чином, вказане кримінальне правопорушення, згідно з ч. 4 ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, матеріальний стан, місце роботи, таким чином є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та наявність ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обізнаний із структурою та методами роботи правоохоронних органів, а тому може мати необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, може перешкоджати встановленню істини у провадженні, узгоджувати свої показання з показаннями потерпілих, свідків та інших осіб, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин кримінального провадження, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

Також, підозрюваний обізнаний про осіб відносно яких він вчинив кримінальне правопорушення, а тому у разі застосування альтернативного запобіжного заходу останній зможе впливати на них.

Вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наполегливість дій підозрюваного, його самовпевненість у власній безкарності.

На думку сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1ст. 177 КПК України, тобто ризику того, що підозрюваний без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Ступінь ризику втечі стороною обвинувачення оцінено у сукупності наведених вище факторів, пов`язаних із характером особи підозрюваного, моральністю, його відношенням до інкримінованого кримінального правопорушення, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя.

Водночас, стороною обвинувачення не встановлено стримуючих факторів, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя у спосіб неявки в судове засідання.

Також сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний, достовірно знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим у вчиненні цього кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочини, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій та відпрацювання останнього на причетність до скоєння аналогічних злочинів. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, для забезпечення своєчасної явки до слідчого та в судові засідання до Вінницького міського суду, запобігання вищезазначеним ризикам, з метою попередження вчинення ним нових правопорушень та забезпечення належного виконання покарання у подальшому, являється доцільним обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, домашній арешт не може бути застосований оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_4 може переховуватися від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний заході не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що підозрювний вину визнає, а також на те, що підохрюваний потребує щоденного лікування.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000041, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
З матеріалів клопотання слідує, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів (судимість за які не знята та не погашена) на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за таких обставин: 27.01.2022 приблизно о 23 годині 9 хвилин (більш точний час не встановлено) ОСОБА_4 перебував у цілодобовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 з метою придбання товарів.

В той час, проходячи повз один із прилавків, ОСОБА_4 помітив двері з написом «Службове приміщення» яке було не зачинене на замок. В цей час в ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на вчинення крадіжки майна поєднаного з проникненням в назване приміщення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, підбурюваний жагою до легкого збагачення, таємно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшовши до дверей службового приміщення та проник всередину.
В подальшому ОСОБА_4 , знаходячись в середині вищезазначеного приміщення, в якому містяться офісні, складські та гардеробні кімнати, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, здійснив крадіжку особистих речей працівників магазину, які знаходились в середині, а саме: грошові кошти на загальну суму 6642 гривні 50 копійок; гаманець червоного кольору, в якому знаходилось 1056 гривень та паспорт на ім`я ОСОБА_8 , бездротові навушники марки Meizu чорного кольору вартістю близько 500 гривень, мобільний телефон марки Meizu 15 lite Imei1:80339 Imei2: НОМЕР_1 вартістю 3000 гривень, які поклав до куртки в яку був одітий.
Досягнувши бажаного результату, ОСОБА_4 разом із викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник тим самим отримав можливість розпоряджатись майном на власний розсуд, однак покинувши місце вчинення кримінального правопорушення був затриманий співробітниками поліції.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілим матеріального збитку, на загальну суму 11198,5 грн.
28 січня 2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28 січня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984). Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000041; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 ; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 ; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколу затримання ОСОБА_4 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_9 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим ОСОБА_8 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із потерпілим; інших матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України обґрунтована.
У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 неодружений, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до ного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому, посилання підозрюваного на те, що він хворий та потребує щоденного лікування судом до уваги не приймається, оскільки доказів на підтвердження таких обставин суду надано не було.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.
Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.
З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, зокрема його матеріальний стан (непрацюючий), та розмір завданої шкоди (11 198,50 грн.) слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99 240,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 березня 2022 року (включно).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 28 березня 2022 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240,00 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та/або навчання;

4. утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя