Справа № 947/202/22
Провадження № 1-кп/947/598/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001636 від 07.12.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Новомиколаївка, Кілійського району, Одеської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 18.11.2020 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця м. Кахул, Республіка Молдова, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого: 10.03.2020 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 06.12.2021 року у ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , проходячи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 виник умисел направлений на незаконне проникнення на територію вказаного домоволодіння.
Реалізуючи свій протиправний умисел, 06.12.2021 року біля 16 години 20 хвилин, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що проникнення до володіння без згоди власника є незаконним, маючи намір на порушення конституційного права громадян на недоторканність житла, закріпленого в ст.. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, перелізли через паркан домоволодіння належного на праві власності ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де незаконно знаходились до їх виявлення володільцем будинку та прибуття працівників поліції.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, згідно якої він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченими проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 цього Кодексу, є нетяжким злочином, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 321-ХІ від 03.12.2019 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України віднесений до кримінальних проступків.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у скоєнні кримінального правопорушення, каяття у скоєному та усвідомлення суспільної небезпеки свого діяння.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України: вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у скоєнні кримінального правопорушення, каяття у скоєному та усвідомлення суспільної небезпеки свого діяння.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України: вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує обставини скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному. Крім того суд бере до уваги повне визнання ОСОБА_3 вини, відсутність претензій до нього з боку потерпілого і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, покарання йому слід призначити у виді штрафу.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує обставини скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному. Крім того суд бере до уваги повне визнання ОСОБА_4 вини, відсутність претензій до нього з боку потерпілого і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, покарання йому слід призначити у виді штрафу.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання по даному вироку повністю приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18.11.2020 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, з застосуванням п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з застосуванням штрафу у розмірі 850 гривень в дохід держави.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування в часті основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 76 п.п.1,2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень в дохід держави виконувати самостійно.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання по даному вироку повністю приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2020 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,з застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, з застосуванням п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з застосуванням штрафу у розмірі 850 гривень в дохід держави.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування в часті основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 76 п.п.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень в дохід держави виконувати самостійно.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей,передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1