У Х В А Л А Справа № 932/7448/21

Іменем України Провадження № 1-кс/932/3905/21

16 вересня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0001036 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2021 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , у якому прохає накласти арешт у вигляд заборони на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Чері», моделі «Кімо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що направлено для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП у Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований по пр. Б. Хмельницького, 105 у м. Дніпрі.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. 11.09.2021 року близько 13 год. 20 хв. на пр. Богдана Хмельницького, у районі буд. 119 у м. Дніпрі, автомобіль марки «Чері», моделі «Кімо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , якому внаслідок цього спричинено тілесні ушкодження. Відомості за даним фактом 11.09.2021 року внесено до ЄРДР під № 0001036, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 11.09.2021 року автомобіль визнано речовим доказом по кримінальному провадженню та поміщено на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик ГУНП у Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований по пр. Б. Хмельницького, 105 у м. Дніпрі. Автомобіль зберіг сліди наїзду у вигляді деформації лівого дзеркала заднього виду, є речовим доказом вчинення злочину, з ним планується проведення судово-автотехнічної, транспортно-трасологічної та судово-технічної експертиз. Власниця автомобіля зацікавлена у результатах розслідування кримінального провадження, тому з метою збереження автомобіля у незмінному стані виникла потреба у його арешті.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, у якому вимоги клопотання підтримав частково, не наполягав на позбавленні власниці майна права користуватись ним.

Власниця майна у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність. Прохала не позбавляти права на користування майном, оскільки є матір`ю малолітніх дітей, через що використовує автомобіль для відвезення дітей до школи та гуртків. Зобов`язалась з першої потреби надати автомобіль для проведення відповідних досліджень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого та власника майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його часткове задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що слідчим ДРУП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001036, що відкрито 11.09.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом наїзду автомобілем марки «Чері», моделі «Кімо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , якому внаслідок цього спричинено тілесні ушкодження.

11.09.2021 року слідчим проведено огляд транспортного засобу марки «Чері», моделі «Кімо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено сліди наїзду у вигляді пошкодження лівого дзеркала заднього виду, лівого двірника, капоту автомобіля. По проведенню огляду автомобіль вилучено та розміщено для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП у Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований по пр. Б. Хмельницького, 105 у м. Дніпрі.

Постановою слідчого від 11.09.2021 року автомобіль марки «Чері», моделі «Кімо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власницею якого згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Внаслідок того, що автомобіль марки «Чері», моделі «Кімо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження при ДТП, погоджуюсь із висновком слідчого про відповідність його вимогам ст. 98 КПК України.

Дійсно, для збереження речового доказу по справі, яким є автомобіль марки ««Чері», моделі «Кімо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , задля подальшого проведення з ним відповідних слідчих дій та можливих експертних досліджень для доведення чи спростування події злочину та вини особи, яка вчинила ДТП, є доцільним накладення на нього арешту.

Так, внаслідок того, що досудове слідство тільки розпочато, необхідні слідчі дії ще не проведенні, існує ризик у вигляді можливого відчуження майна його власником.

В цей же час, оскільки кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності та в частині обмеження права власника майна на його користування клопотання не підтримує, при тому, що у ньому ризики у вигляді приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна не наведені і не обґрунтовані, приходжу до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на автомобіль у тому обсязі, про який прохає слідчий, тобто шляхом позбавлення власника майна права ним розпоряджатись та відчужувати його.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З цих підстав, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001036 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Чері», моделі «Кімо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони на його відчуження та розпорядження ним.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1