ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/598/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001943 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелений Гай Великоолександрівського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 год., в межах строку досудового розслідування, строком до 16 листопада 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Клопотання про взяття підозрюваного ОСОБА_7 на поруки залишено без задоволення.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Зауважує, що був наділений посадовими обов`язками з 15.01.2019 року, а договір було укладено 11.12.2018 року. Відповідно до його посадової інструкції він не наділений адміністративно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими функціями. В актах приймання будівельних робіт (форми КБ-2) № 2018-196Ф1К1-02-2-1-2-1-1 за лютий 2019 року від 28.02.2019 та №192/2018-02-3 за лютий 2019 року від 28.02.2019 року до договору №192 від 11.12.2018 року дійсно наявний його підпис серед п`яти інших учасників, які були ознайомлені з зазначеними актами. Вважає, що якщо під час виконання сторонами Договору №192 від 11.12.2018 року своїх обов`язків і були завдані збитки чи шкода АТ «Херсонська ТЕЦ», він як керівник структурного підрозділу, де проходили ремонтні роботи за даним Договором, може понести дисциплінарну відповідальність.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні.

В обґрунтування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, ухилення від проведення слідчих та процесуальних дій, слідчим зазначено, що він притягувався до кримінальної відповідальності у 1998 році, проте з того часу минуло 20 років, судимість давно погашена. Протягом останніх двох років він жодного разу не ухилився від участі у слідчих діях, зацікавлений у швидкому розслідуванні кримінального провадження та встановленні об`єктивної істини у справі.

Ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення нічим не доведений.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні жодним чином не підтверджений.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, також необґрунтований.

Не погоджується з покладеним на нього відповідно до ст.194 КПК України обов`язком не заходити до АТ «Херсонська ТЕЦ», оскільки даний обов`язок позбавляє його можливості працювати, утримувати сім`ю.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, а також не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001943 від 24.07.2019 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

07 жовтня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (а.п.116-121).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: договором № 192 від 11 грудня 2018 року укладений між АТ «ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ» та ТОВ «Нові Енергетичні Системи» (а.п.31-36), актом приймання будівельних робіт (форми КБ-2) № 2018-196Ф1К1-02-2-1-2-1-1 за лютий 2019 року від 28.02.2019 до договору №192 від 11.12.2018 року (а.п.41-44), актом приймання будівельних робіт (форми КБ-2) № 192/2018-02-3 за лютий 2019 року від 28.02.2019 до договору №192 від 11.12.2018 року (а.п.39-40), висновком судової будівельно-технічної експертизи №75 БТ від 17.03.2021 року (а.п.47-81), висновком судово-економічної експертизи №СЕ-19/122-21/2031-ЕК від 07.04.2021 року (а.п.84-97), висновками судових почеркознавчих експертиз № 21-224, №21-225, №21-226 (а.п.84-109), виписками з рахунків АТ «Херсонська теплоцентраль», ТОВ «Нові енергетичні системи», наказом №323-к від 19.10.2018 року про призначення на посаду виконуючим обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Херсонська теплоцентраль», контрактом №754 від 09.08.2018 року виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Херсонська теплоцентраль», протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.п.111-115), положенням про порядок ведення договірної роботи в ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (а.п.28-30), затвердженого наказом Генерального директора ПАТ «Херсонського ТЕЦ» №33 від 30.01.2017 року (а.п.26-27), іншими матеріалами кримінального провадження, у своїй сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що підозра щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, а тому доводи апеляційної скарги підозрюваного, які це заперечують, являються немотивованими.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

Як убачається з матеріалів провадження та ухвали слідчого судді ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, за яке передбачено законом покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, має вищу освіту, міцні соціальні зв`язки, одружений.

Крім того, слідчий суддя мотивовано взяв до уваги, що підозрюваний категорично заперечує свою причетність до інкримінованого злочину, а також той факт, що останній хоча раніше у 1998 році і притягувався до кримінальної відповідальності, проте являється особою, яка раніше не судима.

Таким чином, слідчий суддя вірно врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та розмір покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з огляду на існування заявлених ризиків саме запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби буде достатнім для запобігання вказаних ризиків та забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків в повній мірі.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного про необґрунтованість пред`явленої йому підозри, недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, викладені в апеляційній скарзі, являються безґрунтовними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про відсутність його вини в інкримінованому злочині, не є предметом розгляду у даному апеляційному провадженні, оскільки колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного. Питання про доведеність чи не доведеність вини ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні буде вирішуватися судом першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_7 доводи й підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Твердження апелянта про незаконність покладення на нього відповідно до ст.194 КПК України обов`язку не заходити до АТ «Херсонська ТЕЦ», що позбавляє його можливості працювати, утримувати сім`ю, являється немотивованим, крім того, ухвалою слідчого судді від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_7 відсторонено від посади начальника теплових мереж АТ «Херсонська ТЕЦ».

З огляду на вищевикладене, підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, як наголошує в апеляційній скарзі підозрюваний, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, слідчим суддею прийнято рішення про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , яке відповідає вимогам КПК України і підтверджується наявними у кримінальному провадженні матеріалами.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, - не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3