Справа № 466/5917/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002195 про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ,-

в с т а н о в и в :

10.06.2013 р.,близько 15год. 44 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні конс`єржної, розташованої на першому поверсі будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на грунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , в час коли той сидів за столом, піднявши стілець, що знаходився у вищевказаному приміщенні, наніс ним удар в ділянку тулуба потерпілому, після чого руками наніс декілька ударів руками по його руках, тілу. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 спричинено, згідно висновку експерта № 226/13 від 14.06.2013 р. тілесні ушкодження у вигляді синців на грудях, спині, попереку, обох руках, лівій гомілці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В ході судового розгляду потерпілим також було заявлено цивільний позов. ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченого 1 грн. у відшкодування моральної шкоди та 8 000 грн. матеріальної шкоди, яка складається із коштів, внесених потерпілим на витрати послуг адвоката у даному кримінальному провадженні. Свої вимоги мотивує тим, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілий отримав тілесні ушкодження, пережив біль, моральні страждання . Крім того з метою захисту своїх прав у даній справі, змушений був звертатись за правовою допомогою , на яку витратив значні кошти. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив свою причетність до інкримінованого йому злочину та пояснив, що ОСОБА_7 є конфліктною людиною , яка постійно висловлювала свої претензій до мешканців будинку та неодноразово тривали судові спори між ОСОБА_7 та ОСББ . Дійсно напередодні обставин, викладених у обвинувальному акті, ОСОБА_7 неправомірно проник у приміщення належної дружині обвинуваченого кладової , що розташована на 10-му поверсі будинку та демонтував встановлені там комунікації. Це обурило обвинуваченого та він зайшов в приміщення конс`єржної, розташованої на першому поверсі будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де в той час перебував потерпілий . Він усно висловив своє незадоволення неправомірними діями потерпілого , та схопивши пластиковий стілець в пориві емоції , лише злегка притиснув ним ОСОБА_7 . Побоїв, які зафіксовані у висновку експерта обвинувачений потерпілому не наносив та такі ушкодження не могли виникнути від його дій . Даний висновок повністю сфальсифікований. Жодного свідка події не було, а сусідка ОСОБА_8 , що була допитана в ході судового розгляду , фактично нічого не бачила, а просто пройшла впродовж кількох секунд повз місце події , що вбачається із відеозапису , що досліджувався в суді.

Просив відмовити також у задоволенні заявленого до нього цивільного позову.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, така повністю і об`єктивно стверджується представленими стороною обвинувачення доказами.

Зокрема, показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив , що в червні 2013 року він виконував свої обов`язки як управитель ОСББ « Львівська оселя « . 10 червня 2013 р. до нього в кабінет , що знаходиться на першому поверсі по пр. Чорновола, 67 Б, ввірвався обвинувачений та нічого не прояснюючи, почав наносити йому удари . Коли припинив побиття, почав словесно погрожувати йому та його сім`ї та ображав нецензурною лайкою. На даний час потерпілий не пам`ятає в які саме ділянки тіла обвинувачений наносив йому удари. Всі зазначені події були відображені на відео, яке передано органу досудового розслідування. Крім того, очевидцем даної подій могла бути мешканка квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку. Вхід в його кабінет вільний для всіх мешканців ОСББ, приміщення в ОСББ обладнані камерами відео спостереження. Коли ОСОБА_4 пішов, потерпілий викликав працівників поліції. Після нанесених обвинуваченим побоїв потерпілий біля 7 днів проходив курс лікування, так як ушкодження були на руках, грудях, спині. Крім цієї події, були і інші конфліктні ситуації з обвинуваченим, після яких потерпілий неодноразово подавав заяви у відділ поліції. Також одного разу ОСОБА_4 спеціально біля будинку в`їхав своїм автомобілем у транспортний засіб потерпілого і даний конфлікт теж був предметом судового розгляду. Такі дії обвинуваченого потерпілий пояснює його зухвалою поведінкою, що носить систематичний характер не лише щодо нього, а й щодо інших членів ОСББ. Членом ОСББ є дружина обвинуваченого, а останній проживає у будинку без реєстрації. Первинно конфлікт виник з ОСББ із-за того, що у ОСОБА_9 , дружини обвинуваченого, була наявна заборгованість за надані послуги, в зв`язку з чим ОСББ , і він, як управитель , здійснювали заходи по примусовому стягненню боргу. Всі свої дії потерпілий вчиняв на підставі рішення зборів ОСББ , чинних договорів та законодавства України. Також потерпілий заперечив свою причетність до перекриття водопостачання до приміщень, що належать дружині обвинуваченого та пошкодження її майна. Крім того зазначив, що просить задовольнити і поданий ним цивільний позов, оскільки поніс витрати на послуги адвоката та діями обвинуваченого йому спричинено моральну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 зазначив , що знайомий як з потерпілим, так і з обвинуваченим, оскільки у 2013 р. працював головою правління ОСББ « Львівська оселя». Обвинувачений , що на той час мав прізвище « ОСОБА_11 » , проживав з 2009 р. у своєї цивільної дружини у будинку на АДРЕСА_2 ОСОБА_7 же правління ОСББ уклало договір, на підставі якого останній був управителем та був підзвітним правлінню. Свідок зазначив, що не пам`ятає обставин події , проте знає що станом на 2013 р. у вказаних осіб виникали непорозуміння. Про конфлікт між обвинуваченим та потерпілим йому відомо зі слів мешканців будинку, крім того ОСОБА_7 повідомляв про такий на засіданні правління. Свідок переглядав незначну частину диску з відеозаписом одного з таких конфліктів, проте за плином часу не пам`ятає конкретних обставин . У тій частині відеозапису з камер спостереження у будинку, свідок не бачив, як обвинувачений наносив побої потерпілому. Дивитись весь запис у нього не було часу . На даний час не бажає давати жодну характеристику ні обвинуваченому, ні потерпілому і конкретно не пам`ятає про звернення правління на їх дії до правоохоронних органів та суду.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання зазначила, що проживає у будинку « АДРЕСА_2 . Точної дати вона не пам`ятає за спливом часу, проте пригадує що 5-6 років тому, коли вона проходила повз приміщення конс`єржної, розташованої на першому поверсі її будинку, що відділене від загального коридору великим вікном, побачила бійку між управителем їх ОСББ ОСОБА_7 та ще одним мужчиною, які наносили один одному удари. Початку конфлікту вона не бачила та не знає причин конфлікту. Вона ніколи з сусідами чи з ОСББ не конфліктувала. Після представлення в судовому засіданні відеозапису з камер відео нагляду будинку свідок ствердила, що саме вона зображена на відео в той час, коли вона проходить повз приміщення конс`єржної.

У відповідності до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, що врегульовано ст. 84 КПК України.

На думку суду, версія обвинуваченого та сторони захисту щодо незавдання тілесних ушкоджень потерпілому не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Доказами винуватості ОСОБА_4 прокурор зазначає , крім показань потерпілого та свідків, - витяг з ЄРДР ; протоколи огляду від 17.06.2013 р. та постанови про визнання речовими доказами ; постанову про призначення судово-медичної експертизи ; висновок експерта ; постанову про призначення відеофоноскопічної експертизи ; висновок експертизи ; диски із відеозаписами з камер спостереження ; протокол слідчого експерименту від 05.03.2015 року.

Також на підтвердження винуватості ОСОБА_4 та тривалих неприязних стосунків між обвинуваченим та потерпілим , за клопотанням захисника потерпілого , було досліджено : клопотання про застосування заходів безпеки, ухвала Шевченківського райсуду м. Львова від 31.07.2013р. ; постанова слідчого про застосування заходів безпеки ; клопотання про здійснення приводу, ухвали Шевченківського райсуду м. Львова про задоволення вказаних клопотань ; корінець повістки з поштовими квитанціями та лист прикордонної служби .

Так, як вбачається з витягу з ЄРДР ( т. 1 а.с. 73-74 ) , 12.06.2013 р. були внесені відомості у кримінальному провадженні № 0002195 по заяві ОСОБА_7 від 11.06.2013 р. за правовою кваліфікацією правопорушення ч. 1 ст. 125 КК України . У зверненні потерпілий зазначав, що 10.06.2013 р., близько 15.44 год. , на грунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, у приміщенні конс`єржної, що знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , піднявши стілець, наніс ним один удар в ділянку тулуба ОСОБА_7 , після чого руками наніс декілька ударів руками по його руках та тілу , внаслідок чого потерпілому було спричинено легкі тілесні ушкодження .

Згідно протоколу огляду речей від 17.06.2013 р. ( т. 1 а.с. 75) , предметом огляду був компакт диск , ємністю 120 хв. , білого кольору з надписом « Verbatim» , що поміщений в паперовий конверт, на якому міститься відеозапис події, що відбувалась у приміщенні конс`єржної, що знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , 10.06.2013 о. о 15 год. 44 хв. Вказаний диск було визнано речовим доказом у справі , що вбачається з постанови від 17.06.2013 р. , що досліджувалась в ході судового розгляду ( т. 1 а.с. 76).

В судовому засіданні, за участі сторін провадження було досліджено і відеозапис , що міститься на компакт- диску , ємністю 120 хв. , білого кольору з надписом « Verbatim», який долучено у якості речового доказу до судового провадження ( т. 1 а.с. 92). Переглянутим відеозаписом повністю підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо послідовності подій, механізму нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим . Безспірним, на думку суду, є і та обставина, що 10.06.2013 р. о 15 год. 44 хв. саме ОСОБА_12 наносив множинні удари потерпілому в приміщенні конс`єржної, що знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Наведене повністю спростовує показання обвинуваченого про те, що він лише один раз притиснув потерпілого пластиковим стільцем.

Постановою від 12.06.2013 р. органом досудового розслідування було призначено судово-медичну експертизу( т. 1 а.с. 84). Згідно висновку експерта за № 226/13 ( т. 1 а.с. 85) у ОСОБА_7 були виявлені синці на грудях,спині, попереку, обох руках, лівій гомілці, котрі утворилися в результаті неодноразової дії тупих предметів з обмеженою поверхнею ( всього 8 місць прикладення сили ), могли утворитися 10 червня 2013 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Допитати за клопотанням захисника обвинуваченого експерта ОСОБА_13 в ході судового розгляду не виявилось можливим, оскільки згідно листа КЗ ЛОР « Львівського бюро судово-медичної експертизи « від 15.07.2021 р. експерт звільнена з роботи 10.04.2019 р. Інших контактних даних для виклику експерта до суду сторона, яка заявляла таке клопотання, не надала.

Ухвалою суду від 29.07.2021 року було відмолено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про призначення у справі повторної судово-медичної експертизи .

Також предметом дослідження суду був протокол слідчого експерименту від 05.03.2015 р. з фото таблицею ( т. 1 а.с. 103-107) , що є доказом винуватості обвинуваченого, оскільки у ньому відображені обставини події та механізм нанесення ударів потерпілому .

За матеріалами провадження органом досудового розслідування було призначено також комплексну експертизу відео-звукозапису та комп`ютерно- технічну . Висновок вказаної експертизи за № 2959/2960 від 12.02.2014р.( т. 1 а.с. 89-91) теж був предметом дослідження суду та встановлено, що на обслідуваній відеофонограмі відсутні ознаки переривання відеозапису або порушення порядку послідовності кадрів.

Досліджені в ході судового розгляду протокол огляду речей ( документів ) від 27.06.13 р. ( а.с. 81) , ухвала слідчого судді Шевченківського райсуду м. Львова від 31.07.2013 р. ( а.с. 83-84), постанова про забезпечення заходів безпеки ( а.с. 88-89 ) клопотання та ухвали суду про здійснення приводу ОСОБА_4 та підтвердження про скерування останньому повісток не є доказами винуватості особи в розумінні ст.84 КПК України, а стверджують факт неприязних відносин , що склались між обвинуваченим та потерпілим до 10.06.2013 р.

Таким чином, вивчивши та дослідивши надані в судовому засіданні докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в умисних діях, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 та вважає, що такі вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винуватого, який раніше не судимий. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено. Відтак, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті , за якою кваліфіковано злочини у виді штрафу.

На підставі вимог ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України слід звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання , в зв`язку з закінченням строків давності.

Речові докази : компакт-диск із камер відео спостереження ( постанова від 27.06.2013 р. ) та компакт-диск із камер відео спостереження за 10.06.2013 року ( постанова від 17.06.2013 року слід залишити при матеріалах судового провадження. Запобіжний захід у справі не обирався.

При вирішенні цивільного позову про відшкодування моральної шкоди , суд виходить з положень статей 23, 1167 ЦК України, які вказують, що фізична особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями особи, за наявності вини останньої. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого, свідків, висновки судово-медичної експертизи, суд дійшов висновку, що в результаті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 зазнав фізичного болю, що привело до часткового позбавлення звичайного циклу його життя. З огляду на характер та глибину моральних страждань, суд вважає, що позов у частині відшкодування моральної шкоди, підлягає до задоволення. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи те, що позивач просить стягнути з обвинуваченого саме 1 грн. на відшкодування розміру моральної шкоди, суд не вправі вийти за межі заявленого.

В решті в задоволенні цивільного позову слід відмовити виходячи з наступного.

Поряд з відшкодування моральної шкоди, потерпілий просить стягнути з обвинуваченого матеріальні збитки , які в свою чергу складаються, на його думку з витрат, понесених ним на отримання правничої допомоги . Зокрема, у відповідності до умов Договору про надання правової допомоги від 31.07.2019 року позивачем сплачено адвокату 5 000 грн. авансу та визначено обов`язок оплатити ще 3 000 грн. в 10-денний термін з моменту набрання рішенням законної сили, під умовою отримання позитивного рішення - визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину. Відтак, вважає, що ним понесені матеріальні втрати в загальному в розмірі 8 000 грн. Вказані кошти просить стягнути з підстав ст.ст. 22, 1177, 1166 ЦПК України та ст.ст. 127, 128 КПК України.

На підтвердження заявлених позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди суду представлено : копія ордера серії ЛВ № 159705 на надання правової допомоги ОСОБА_14 , що виданий на підставі Договору від 31.07.2019 р. Із змісту згаданого договору та додатку до договору ( а.с. 44-45) вбачається, що клієнт ставить завдання адвокату здійснювати представництво та адвокатський захист у кримінальному провадженні № 0002195 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в якому ОСОБА_14 визнаний потерпілим. Позитивним результатом для клієнта є визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину. При підписанні договору потерпілим сплачено адвокату 5 000 грн., що стверджується прибутковим касовим ордером ( а.с. 46) . Також угодою передбачено, що у разі отримання позитивного рішення на користь клієнта, гонорар адвоката буде становити ще 3 000 грн.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому слід зазначити, що у випадку вирішення питання щодо процесуальних витрат, суд має чітко дотримуватись вимог Глави 8 КПК України, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.

Зокрема, у ст. 120 КПК України закріплені положення щодо витрат на правову допомогу. Частиною 2 вказаної норми передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого , цивільного позивача, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПКУкраїни вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У пункті 7 ч. 1 ст. 368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Тобто, при вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер правовідносин, що склалися між учасниками, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що витрати, понесені потерпілим на оплату послуг адвоката у кримінальному провадженні не є матеріальною шкодою в розумінні вимог ст. 22 ЦК України .

Крім того, для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вказані докази суду надані не були . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог цивільного позивача в цій частині слід відмовити.

Оскільки ОСОБА_4 звільнений від призначеного судом покарання в зв`язку з закінченням строків давності, витрати за проведення експертизи у розмірі 980 грн. , з підстав ст.ст. 118,122 КПК України не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 ( п`ятсот десять ) грн.

На підставі вимог ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання , в зв`язку з закінченням строків давності.

Речові докази по справі: два компакт-диск із камер відео спостереження ,- залишити при матеріалах судового провадження.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 1 ( одну ) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В решті вимог цивільного позову - відмовити за безпідставністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1