Справа № 404/9047/21
Номер провадження 1-кп/404/403/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002737 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.05.2021 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
03 листопада 2021 року близько 17 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 знаходився на шостому поверсі другого під`їзду будинку по АДРЕСА_2 , де побачив приміщення тамбуру, у якому він достовірно знав, що знаходяться матеріальні цінності, та у цей час у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи з вказаним умислом, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи та самозбагачення, вважаючи, що його злочинні протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, відчинив дерев`яні двері, які були не зачиненими, та проник всередину вказаного приміщення (тамбуру), звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_5 майно одну чавунну радіаторну батарею на 6 секцій вартістю 370 грн.

З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в загальному розмірі 370 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, 04 листопада 2021 року близько 12 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 знаходився на шостому поверсі другого під`їзду будинку по АДРЕСА_2 , де побачив приміщення тамбуру, у якому він достовірно знав, що знаходяться матеріальні цінності, та у цей час у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи з вказаним умислом, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи та самозбагачення, вважаючи, що його злочинні протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, відчинив дерев`яні двері, які були не зачиненими, та проник всередину вказаного приміщення (тамбуру), звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_5 майно, а саме: одну чавунну радіаторну батарею на 4 секції вартістю 250 грн. та одну чавунну радіаторну батарею на 10 секцій вартістю 616 грн. 67 коп.

З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в загальному розмірі 866 грн. 67 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 03.11.2021 року близько 17 год. з тамбуру шостого поверху другого під`їзду будинку по АДРЕСА_2 таємно викрав чавунну радіаторну батарею на 6 секцій, а 04.11.2021 року близько 12 год. дві чавунні радіаторні батареї на 4 та 10 секцій, що належать потерпілому ОСОБА_5 , які у подальшому здав на металобрухт. До тамбуру він заходив через двері, які не були замкнені на замок та погоджується із тим, що проникав у інше приміщення. Переносити батареї йому допомагав його товариш ОСОБА_6 , якому не було відомо про те, що він вчиняє крадіжку, оскільки останньому він повідомив, що батареї віддали йому на законних підставах. Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, встановленим найменуванням та вартістю викраденого, жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за кожним із епізодів кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, не одружений, офіційно не працює, на обліках в закладах з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває, раніше судимий, осудний.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин провадження, особи обвинуваченого, який не відбувши призначене покарання за попереднім вироком за аналогічне кримінальне правопорушення та навіть не приступивши до роботи і не відпрацювавши жодної з призначених 200 годин громадських робіт, вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_3 не бажає ставати на шлях виправлення та не усвідомлює про недопустимість вчиняти правопорушення, офіційно не працевлаштований, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарань, а також за своїм видом та розміром буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, беручи до уваги те, що вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28.05.2021 року ОСОБА_3 засуджено до 200 годин громадських робіт, і він вчинив новий злочин після постановлення вказаного вироку до повного відбуття покарання, яке фактично не відбував, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України, із врахуванням положень п.п.«г» п.1 ч.1 ст.72, ст.73 КК України.

Тому, із врахуванням раніше викладеного, даних про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, підстав для застосування положень ст.75 КК України судом не встановлено, зважаючи також на правові позиції з приводу цього, викладені у постановах Верховного Суду від 26.03.2020 року в справі №755/5512/19 та від 08.10.2020 року в справі №484/3686/19.

Враховуючи призначене покарання та встановлення судом обставин, передбачених ст.177 КПК України, зважаючи на позицію учасників судового провадження, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та вважає за необхідне покласти на обвинуваченого виконання обов`язків, які випливають із положень ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.05.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 5 (п`ять) днів.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на обвинуваченого на вказаний період наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1544 грн. 58 коп.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1