УХВАЛА

20 вересня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання володільця вилученого майна ОСОБА_3 про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 06.07.2021 на автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», номерні знаки НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
В обґрунтування клопотання вказав, що ухвалою Рівненського міського суду від 06 липня 2020 року, у рамках кримінального провадження №0000016 від 02.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», номерні знаки НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , із забороною власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися ним та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. На даний час ОСОБА_4 є користувачем арештованого автомобіля.

З часу внесення відомостей до ЄРДР усі можливі експертизи з транспортним засобом та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу проведені, а тому у накладенні арешту відпала потреба.
В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, просив провести розгляд клопотання за його відсутності та задоволити з підстав викладених у ньому.
Дізнавач Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, розгляд клопотання покладає на розсуд суду.
Дослідивши клопотання та наявні в матеріалах справи документи, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити частково із наступних підстав.
Судом встановлено, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000016 від 02.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Ухвалою Рівненського міського суду від 06 липня 2020 року накладено арешт на автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», номерні знаки НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_5 , встановлено заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися ним та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ухвали суду про накладення арешту на майно слідує, що підставою для цього слугувала необхідність збереження речового доказу з метою повного, всебічного та неупередженого проведення слідчий (розшукових) дій, що в свою чергу може позбавити можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, в тому числі проведення експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або вилучений нею, повинен бути якнайшвидше повернутий власнику, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Під час судового розгляду встановлено недостатність одного лише посилання слідчого на те, що майно є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно підлягає арешту.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").
В порушення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, а саме: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як встановлено судом, згідно висновку експерта№1.1-307/20 від 31.07.2020, надане для проведення експертизи свідоцтво серії ВКС 009270 про реєстрацію транспортного засобу марки «PEUGEOT PARTNER», номерні знаки НОМЕР_1 , 2002 року випуску, відповідає аналогічним свідоцтвам про реєстрацію транспортного засобу та не є підробним.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника, експертизи у справі проведені, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна, а саме автомобіля марки «PEUGEOT PARTNER», номерні знаки НОМЕР_1 , 2002 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню, а саме в частині передачі його на відповідальне зберігання без права відчуження, оскільки місцезнаходження вилученого майна не зашкодить досудовому розслідуванню та проведенню інших процесуальних дій та не вплине на правильність прийнятого судом рішення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити частково.
Скасувати частково арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 06 липня 2020 року на автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», номерні знаки НОМЕР_1 , 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_5 , скасувавши заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися ним та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні, залишивши арешт щодо заборони розпоряджатись транспортним засобом у будь який спосіб.

Передати автомобіль марки «марки «PEUGEOT PARTNER», номерні знаки НОМЕР_1 , 2002 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , під розписку його схоронності без права відчуження.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1