Провадження № 1-кс/686/1535/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001737,
встановив:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, в якому просила скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.09.2021 року у кримінальному провадженні № 0001737 на автомобіль «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 .
В обґрунтування поданого клопотання зазначила, що 12.09.2021 о 23 год. водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у с. Карпівці по вул. Пушкіна, поблизу будинку 35, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок вказаної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований в КНП ХОЛ.
12.09.2021 під час огляду був вилучений автомобіль «Fiat 2201» д.н.з. НОМЕР_1 та поміщений для зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 120 Д.
13.09.2021 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду було накладено арешт на автомобіль «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 .
Зважаючи на те, що на даний час автомобіль марки «Fiat 2201» д.н.з. НОМЕР_1 повністю досліджений та необхідності його утримання на штраф майданчику немає, а також вона не причетна до обставин, які з`ясовуються органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001737 від 13.09.2021, вважає, що потреба у подальшому арешті майна відпала.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує щодо скасування арешту в частині користування автомобілем.
Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо скасування арешту не заперечив в частині користування.
Дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001737 приходжу до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001737 від 13.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Згідно Витягу з ЄРДР від 13.09.2021 у кримінальному провадженні розслідуються наступні обставини: 12 вересня 2021 року о 23 годині водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у с. Карпівці по вул. Пушкіна, поблизу будинку 35, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок вказаної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований в КНП ХОЛ.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.09.2021 року було накладено арешт із тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .
Ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Арешт на автомобіль «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 було накладено обґрунтовано, оскільки існувала сукупність підстав та розумних підозр вважати, що він може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Однак слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, враховуючи інтереси власника майна, приходить до висновку, що на даний час потреба у подальшому накладенні арешту в частині позбавлення власника права користування автомобілем «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 відпала, оскільки значний обсяг слідчих дій з вказаним автомобілем уже проведено.
Так, автомобіль було оглянуто 13.09.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.
Окрім того, у кримінальному провадженні 20.09.2021 було призначено експертизу технічного стану транспортного засобу автомобіля «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно висновку експерта № СЕ-19/123-21/771-ІТ від 31.01.2022 на момент дослідження робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, тобто виконували свої конструктивні функції. Ознак, які б свідчили про непрацездатність вказаних систем до моменту ДТП, не встановлено.
А тому, враховуючи позицію слідчого та прокурора, які не заперечили проти скасування арешту на автомобіль, приходжу до висновку, що подальше збереження накладеного арешту в частині користування транспортним засобом порушуватиме справедливий баланс між інтересами власниками майна та завданнями кримінального провадження та потягне за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.
Позбавлення власника майна права користування належним йому майно суттєво порушує особисті інтереси особи, яка не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, однак тривалий час, зокрема більше року позбавлена можливості користування своїм автомобілем. Тоді як стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує право кожної фізичної або юридичної особи вільно володіти своїм майном.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчено, однак на думку слідчого судді, скасування арешту з вказаного майна в частині заборони права користування автомобілем не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.
За таких обставин, приходжу до висновку, що можливо скасувати арешт в частині користування автомобілем «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 , із залишенням обмежень щодо розпорядження та відчуження транспортного засобу.
Що стосується заяви в частині вимоги про повернення автомобіля ОСОБА_3 , слід зауважити, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно вилучене, невідкладно з моменту постановлення ухвали про скасування арешту, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001737 задовольнити частково.
Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.09.2021 року у кримінальному провадженні № 0001737 в частині заборони права користування автомобілем «Fiat 220L» д.н.з. НОМЕР_1 .
В задоволенні решти клопотання, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя
Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1