КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 9 вересня 2021 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора - ОСОБА_7
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника зацікавленої особи - ОСОБА_8
зацікавленої особи - ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 9 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві від 25 червеня 2021 про закриття кримінального провадження №0005723 від 15 листопада 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити скаргу потерпілого ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві від 25 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0005723 від 9 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; скасувати постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві від 25 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0005723 від 9 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з відновленням досудового розслідування.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_5 зазначає про те, що з оскаржуваною ухвалою неможливо погодитись, оскільки вона ухвалена з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, а висновки суду, викладені у ній, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Адвокат вказує, що 25 червня 2021 року слідчий повторно виніс постанову про закриття цього кримінального провадження. При цьому в порушення вимог ст. 56 КПК України ОСОБА_6 не був повідомлений про його права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.
На думку апелянта, висновки суду першої інстанції щодо відсутності у діях водія ОСОБА_9 невідповідностей вимогам п.п. 10.1. 10.4, 12.3 ПДР України не відповідають дійсності з огляду на те, що фактично водій автомобіля «ВМW Х5» ОСОБА_9 в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою 8 серпня 2019 року, порушив вимоги пунктів 10.1, 10.4, 12.3 ПДР України.
Проте, слідчим не було проведено всебічно і повно перевірку обставин пригоди, які так і залишилися поза увагою слідства, аби спростувати чи підтвердити настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_9 у сукупності з іншими доказами.
Також апелянт вважає, що слідчим не виконані належним чином вказівки попередніх ухвал слідчих суддів Святошинського районного суду м. Києва, якими вже неодноразово скасовувалися постанови слідчого про закриття кримінального провадження, та не надана відповідна оцінка усім обставинам і доказам в їх сукупності.
Наголошується в апеляційній скарзі на тому, що слідчий ОСОБА_10 з часу скасування постанови 15 липня 2020 року про закриття кримінального провадження та прийняття його до свого провадження протягом року виконав лише дві слідчі дії: допитав водія ОСОБА_9 і провів з ним слідчий експеримент 5 листопада 2020 року, і до попередньої постанови про закриття цього провадження додав ці дві слідчі дії. Проте, як зазначає апелянт, слідчим не проведено повторної судової медичної експертизи стосовно ОСОБА_6 з метою підтвердження чи спростування у нього під час зіткнення діагнозу розриву уретри, уретрорагія. Слідчим проведені судово-медичні експертизи без рентгенівських знімків та амбулаторної картки потерпілого, без вивчення цих медичних документів висновок судового експерта є не повним, а тому, на думку апелянта, необхідно провести таку судово-медичну експертизу.
Окрім того, адвокат вважає безпідставними посилання слідчого на показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оскільки моменту зіткнення транспортних засобів, рух мотоцикла вони не бачили, додатково не допитувалися перед закриттям кримінального провадження. Також слідчий не викликав ОСОБА_6 для проведення слідчого експерименту, а тому не відповідає матеріалам кримінального провадження інформація про те, що ОСОБА_6 ігнорував проведення слідчого експерименту, а зустріч слідчого та потерпілого відбулась лише одного разу 10 серпня 2021 року при врученні слідчим потерпілому постанови про закриття кримінального провадження від 25 червня 2021 року.
Також апелянт вважає, що висновки судової автотехнічної від 27 квітня 2020 року та від 27 березня 2020 року судової транспортно-трасологічної експертиз, виконані без вихідних даних слідчих експериментів з водіями ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а тому висновки таких експертиз є сумнівними і необ`єктивними, оскільки вихідні дані надані слідчим з невідомих джерел.

Апелянт переконаний, що слідчим проведено досудове розслідування не у повному обсязі, висновки щодо закриття кримінального провадження є передчасними і не вмотивованими та необґрунтованими, а вказані вище обставини можливо перевірити лише під час продовження здійснення досудового розслідування слідчим, який у своїй діяльності повинен керуватися вимогами ст. 40 КПК України.
Адвокат ОСОБА_5 наголошує на тому, що слідчим суддею зазначені порушення при розгляді скарги потерпілого не враховані, у повному обсязі усі обставини справи не з`ясовані, що призвело до невідповідності висновків викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Слідчий суддя не надав належної правової оцінки доводам сторони потерпілого щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування, а висновок слідчого судді про те, що строк досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України, у цьому кримінальному провадженні під час розгляду скарги закінчився, суперечить вимогам ч. 1 ст. 219 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підтримку вимог апеляційної скарги, позицію прокурора, заінтересованої особи - ОСОБА_9 та його представника, які заперечували проти апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, дослідивши наявні матеріали судового провадження, а також матеріали закритого кримінального провадження № 0005723, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст..ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставинсправи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання,які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПКУкраїни).

Колегія суддів вважає, що під час досудового розслідування слідчим дотримані вказані вимоги закону.

З матеріалів закритого кримінального провадження встановлено, що 9 серпня 2019 року до ЄРДР за номером 0005723 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України (ас. 1).

25 червня 2021 року слідчим за результатами досудового розслідування винесена постанова про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження (ас. 232-240).

Не погоджуючись з постановою слідчого, ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на вказану постанову.

Відповідно до вимог КПК України слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудовогорозслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема,якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин,за яких заявник вважав,що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь,які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви на підставі його ухвалення.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею вказані вимоги закону дотримані та за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 постановлено законне та обґрунтоване рішення про відмову в її задоволенні.
При цьому слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України, а твердження ОСОБА_6 про те, що постанова слідчого незаконна та необґрунтована, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону.
В ухвалі слідчий суддя навів зібрані у справі докази, їх зміст, перевірив їх у взаємозв`язку, вказавши, що висновки автотехнічних експертиз узгоджуються між собою, що в ході судового розслідування було встановлено 3 особи, які були свідками даної події, та погодився з висновком слідчого про те, що на підставі отриманих у ході досудового розслідування доказів слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням водієм ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху та виникненням ДТП, а відтак, і про відсутність складу кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.286 КК України.
Окрім того, зі змісту оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчим суддею перевірені доводи скарги ОСОБА_6 , та вказані доводи визнані необґрунтованими.

Також слідчий суддя вказав про те, що слідчий, який відповідно до ч.5 ст.40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, здійснюючи збір вихідних даних для проведення експертиз у даному провадженні, діяв у зазначений законом спосіб; що всі запрошення слідчого щодо проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 останній ігнорував; що заявник не зазначив конкретно, хто був очевидцем події, але був не допитаний слідчим. Окремо слідчий суддя дійшов висновку, що, що строк досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України, у даному кримінальному провадженні на час розгляду скарги закінчився.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на таке.

Перевіркою матеріалів закритого кримінального провадження встановлено, що 8 серпня 2019 року приблизно о 9 год. по Брест-Литовському шосе (автодорога М-06 Київ-Чоп, 18 км) в місці для розвороту, що на 18 км в м. Києві, під час здійснення розвороту автомобіля БМВ-5 реєстрацій ний НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 сталось зіткнення між вказаним автомобілем та мотоциклом Сузукі реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.
В цей же день проведений огляд місця події з фотофіксацією місця розташування транспортних засобів та наслідків ДТП (ас. 8-17, 20-27), відібрані пояснення у ОСОБА_14 (ас. 41), а ОСОБА_6 доставлений до лікарні у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями (ас. 39).
9 серпня 2019 року до ЄРДР за номером 0005723 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України (ас. 1).
Під час досудового розслідування слідчим проведений додатковий огляд місця події (ас. 28-38), допитані в якості потерпілого ОСОБА_6 (ас. 45-49), свідки ОСОБА_11 (ас. 51-53), ОСОБА_12 (ас. 54-56), ОСОБА_13 (ас. 57-60), ОСОБА_9 (ас. 61-63), витребувані: схема організації дорожнього руху на даній ділянці дороги (ас. 82-83), дані з Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва (ас. 85-86), відомості щодо погодних умов на час ДТП (ас. 88), інформацію з УПП у м. Києві щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (ас. 90). Окрім того, слідчий у встановленому законом порядку звернувся з відповідними клопотаннями до суду про призначення судово-медичної та автотехнічної експертизи, за результатами проведення яких наданий висновки експерта: № 042-1918-2019 від 29 жовтня 2019 року (судово-медична) (ас. 100, 173-177), № 12-1/2411 від 8 листопада 2019 року (автотехнічна) (ас. 111-120), та за результатами проведеного досудового розслідування слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у вказаному діянні складу кримінального правопорушення (ас. 121-124).
Однак, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року вказана постанова скасована (ас. 129). Разом з тим, на переконання колегії суддів, в ухвалі слідчого судді не зазначено, в чому ж полягає незаконність постанови слідчого та що саме не було виконано слідчим під час проведення досудового розслідування.
При проведенні досудового розслідування після скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчим витребувані дані щодо огляду ОСОБА_9 на стан сп`яніння, вирішено питання призначення транспортно-трасологічної експертизи та отриманий висновок експерта № 12-1/718 від 27 березня 202 року (ас. 143-154), отримані у встановленому законом порядку медична картка стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_6 , оптичний носій інформації на ім`я ОСОБА_6 , призначена та проведена судово-медична експертиза, по якій отриманий висновок № 042-524-2020 від 6 квітня 2020 року (ас. 165-172), призначена та проведена автотехнічна експертиза, отриманий висновок експерта № 12-1/1011 від 27 квітня 2020 року (ас. 187-196).
6 травня 2020 року за результатами проведення досудового розслідування слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (ас. 192-198).
Проте, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду від 15 липня 2020 року вказана постанова скасована (ас. 202-203). При цьому колегія суддів зауважує, що рішення слідчого судді винесене за відсутності матеріалів закритого кримінального провадження, які, як зазначено в ухвалі, не були надані до суду, та в ухвалі також не зазначено, в чому ж полягає незаконність постанови слідчого та що саме не було виконано слідчим під час проведення досудового розслідування.
Після скасування постанови слідчого про закриття досудового розслідування слідчим допитаний в якості свідка ОСОБА_9 (ас. 207-208) та проведено з останнім слідчий експеримент (ас. 209-226).
25 червня 2021 року слідчим за результатами досудового розслідування винесена постанова про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження (ас. 232-240).
Зі змісту постанови встановлено, що слідчим навів у постанові відповідні докази, розкрив їх зміст, проаналізував зібрані у справі докази та дав їм оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, та дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Одночасно слідчий на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів дійшов висновку, що причиною виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди, явились необачні дії водія ОСОБА_6 , які суперечать вимогам п. 1.3, 1.4, 1.5, 1.10 Правил дорожнього руху України.

Колегія суддів вважає вказаний висновок слідчого таким, що ґрунтується на сукупності доказів, зібраних у справі.
Так, специфіка кримінальних проваджень у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху (ПДР) пов`язана з диспозицією ст. 286 КК України, яка сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину потрібно аналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортних засобів для з`ясування конкретних порушень. При цьому слід враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із матеріальним складом і що обов`язковою його ознакою об`єктивної сторони, яка характеризує вчинення діяння, дії чи бездіяльності, є не будь-які порушення, допущені учасником ДТП, а лише ті з них, що породжують суспільно-небезпечні наслідки, про які йдеться у частинах 13 ст. 286 КК України. Тобто тільки ті порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків, а отже перебувають із ними у причинному зв`язку, хто з водіїв і якими діями створив небезпечну дорожню обстановку, а далі й аварійну ситуацію.
У випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, слід встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку.
Окрім того, для кваліфікації дій особи за нормою ст. 286 КК України слід виходити не лише з висновків експертів, які визначають наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР та наслідками, що настали, а й із сукупності всіх обставин, що належать до предмета доказування з огляду на особливості складу злочину, передбаченого зазначеною статтею. Зокрема, оцінюванню підлягає наявність у водія технічної спроможності уникнути наслідків злочину та, відповідно, джерела створення аварійної ситуації.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 8 серпня 2019 року приблизно о 9 год., ОСОБА_6 , керуючи мотоциклом Сузукі реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по заасфальтованому узбіччю Брест-Литовського шосе (автодорога М-06 Київ-Чоп, 18 км.), в місці для розвороту, що на 18 км. в м. Києві, скоїв зіткнення з автомобілем БМВ реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_15 , який завершував маневр розвороту, внаслідок чого водію ОСОБА_6 було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з даними протоколу огляду місця події від 8 серпня 2019 року та протоколу додаткового огляду місця події від 12 серпня 2019 року та фототаблиць до них встановлено, що проїзна частина автодороги по Брест-Литовському шосе (автодорога М-06 Київ-Чоп, 18 км.) в м. Києві призначена для руху у двох напрямках, кожний з яких має по дві смуги руху, а також заасфальтоване узбіччя, відокремлене від смуги руху суцільною лінією розмітки 1.2. Протилежні смуги руху розділені колесовідбійною стрічкою. На місці ДТП та перед місцем ДТП наявні дорожні знаки - 5.26 ПДР «Місце для розвороту», 1.39 «Інша небезпека», на якому зазначено українською та англійською мовами: «Увага! Попереду місце для розвороту зустрічного транспорту», «Обмеження швидкості 50», безпосередньо перед розворотом дорожній знак 5.20.1 ПДР «Початок додаткової смуги», 4.7 ПДР «Об`їзд перешкоди з правого боку», за місцем для розвороту 5.16 ПДР «Напрямок руху по смугах».
Окрім того, на схемі ДТП та фототаблицях до протоколів огляду місця події зафіксовано місцерозташування транспортних засобів після ДТП, згідно з яким автомобіль БМВ знаходиться поза проїзною частиною та частиною дороги на рівні узбіччя в заїзній кишені, під передньою правою частиною автомобіля сліди рідини праворуч від автомобіля, ближче до правого краю заїзної кишені, знаходиться мотоцикл, на місці ділянки розвороту на рівні узбіччя поза смуг руху осип скла та пластику.

Відповідно до показань ОСОБА_6 , зафіксованих у протоколі його допиту, 8 серпня 2019 року приблизно о 9 год., він, керуючи технічно-справним мотоциклом Сузукі реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині Брест-Литовського шосе зі сторони с. Стоянка в напрямку пр. Перемоги в м. Києві, зі швидкістю, яка не перевищувала 50 км/год. Під час руху згідно особистої необхідності він запланував зупинку на парковку за зоною розгортання зустрічного транспорту, для чого прийняв вправо, перетнув лінію, яка позначає межу узбіччя і рухався по прямій у відповідності з правилами дорожнього руху. Дорожніх знаків, що забороняють рух по даній смузі, на даному відрізку дороги немає. Перед ним раптово з`явився автомобіль БМВ, який виконував розворот із зустрічної смуг руху,на великий швидкості, у зв`язку з чим він не встиг загальмувати і вдарився в правий борт автомобіля БМВ. Яку відстань подолав мотоцикл по узбіччю до зіткнення, точно вказати не може (приблизно 20 м). Вважає, що у причинно-наслідковій дії з ДТП є тільки порушення п. 10.4 ч. 2 ПДР водієм БМВ.

Згідно з даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_9 встановлено, що він 8 серпня 2019 року приблизно о 09.01 год., керуючи на підставі посвідчення водія НОМЕР_3 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 технічно-справним автомобілем БМВ Х5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині Брест-Литовського шосе зі сторони пр. Перемоги в напрямку с. Стоянка в м. Києві та мав намір здійснити розворот та рухатися в напрямку міста. Дана ділянка дороги горизонтальна, пряма в плані, призначена для двостороннього руху. В попутному напрямку були наявні дві смуги руху та справа від них наявне заасфальтоване узбіччя, яке позначено суцільною лінією дорожньої розмітки. Протилежні смуги руху розділені колесовідбійною стрічкою. На проїзній частині була нанесена горизонтальна дорожня розмітка - переривчасті лінії. Дорожнє покриття - асфальтобетонне, сухе, чисте. Була світла пора доби, без опадів, сонячно. Рух був інтенсивним. Під`їжджаючи до місця для розвороту, що неподалік повороту до санаторії «Перемога», він зупинився в додатковій крайній лівій смузі руху, оскільки виник затор в напрямку розвороту. Коли керований ним автомобіль був перший, тобто, знаходився біля розриву металевого відбійника, він помітив, як у крайній лівій смузі руху зупинився легковий автомобіль «Шкода». З метою забезпечення безпеки дорожнього руху він зачекав декілька секунд поки в крайній правій смузі руху зупинився легковий автомобіль «Рено». Водій автомобіля «Шкода», що зупинився в крайній лівій смузі руху, блимнув світлом, після цього він, переконавшись, що по всіх смугах руху зупинилися автомобілі та по узбіччю, по якому заборонено рух, не було транспорту, він почав здійснювати розворот зі швидкістю приблизно 5 км/год. Коли він закінчив розворот та знаходився в так званому «кармані», то звернув погляд праворуч, де помітив мотоцикла, який рухався по узбіччю. Після цього приблизно через 1 секунду після виявлення мотоцикла відбулося зіткнення мотоцикла з передньою правою боковою частиною керованого ним автомобіля.

З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що 8 серпня 2019 року приблизно о 9 год., керуючи автомобілем «Мазда», рухалась по проїзній частині Брест-Литовського шосе зі сторони пр. Перемоги в напрямку с. Стоянка в м. Києві. При цьому вона мала намір здійснити розворот в напрямку міста. Під`їжджаючи до місця для розвороту, що неподалік повороту до санаторії «Перемога», вона зупинилася в додатковій крайній лівій смузі руху, оскільки виник затор в напрямку розвороту. Попереду неї було приблизно 3-4 автомобілі. Далі вона помітила, як у двох смугах зустрічного руху (крайній правій та лівій смутах) зупинилися автомобіля, пропускаючи транспортний засіб, який здійснював розворот. Після цього автомобіль «Ніссан» розпочав здійснювати розворот, а за ним автомобіль БМВ Х5, який рухався з незначною швидкістю по більшому радіусі. Вона, у свою чергу, також розпочала рух в напрямку розвороту. Під час руху вона помітила вищевказаний автомобіль БМВ Х5, який вже знаходився на узбіччі «карман», через капот якого впав мотоцикліст. Дана ділянка дороги горизонтальна, пряма в плані, призначена для двостороннього руху. В попутному напрямку були наявні дві смуги руху та справа від них наявне заасфальтоване узбіччя, яке позначено суцільною лінією дорожньої розмітки. Протилежні смуги руху розділені колесовідбійною стрічкою. На проїзній частині була нанесена горизонтальна дорожня розмітка - переривчасті лінії. Дорожнє покриття - асфальтобетонне, сухе, чисте. Була світла пора доби, без опадів, сонячно. Рух був інтенсивним. Моменту зіткнення вона не бачила.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_12 , зафіксованих у протоколі допиту, 8 серпня 2019 року приблизно о 08.55 год. вона, керуючи автомобілем «Хонда», рухалася по проїзній частині Брест-Литовського шосе зі сторони пр. Перемоги в напрямку с. Стоянка в м. Києві, маючи намір здійснити розворот в напрямку міста. Під`їжджаючи до місця для розвороту, що неподалік повороту до санаторії «Перемога», вона зупинилася в додатковій крайній лівій смузі руху, оскільки виник затор в напрямку розвороту. Попереду було приблизно 5 автомобілів. Далі вона помітила, як у трьох смугах руху (крайній правій, лівій смугах та узбіччі) зупинилися автомобіля, пропускаючи ТЗ, який здійснював розворот. Після цього автомобілі, в тому числі автомобіль БМВ Х5 почав здійснювати розворот. Вона, у свою чергу, також розпочала рух в напрямку розвороту. Під час руху, а саме під час здійснення розвороту, вона помітила вищевказаний автомобіль БМВ Х5, який вже стояв на узбіччі («карман»), поряд на проїзній частині лежав чоловік.
Свідком ОСОБА_12 надані такі ж самі характеристики ділянки проїзної частини, де відбулось ДТП, як і свідком ОСОБА_11 .

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_13 8 серпня 2019 року приблизно о 08.55 год. він знаходився в якості пасажира автобусі, який, рухаючись по крайній правій смузі руху Брест-Литовського шосе зі сторони с. Капітонівки в напрямку пр. Перемоги в м. Києві, зупинився перед місцем для розвороту. Перед ними був ще один автомобіль. Також він помітив, що в крайній лівій смузі також зупинився автомобіль. Далі він помітив, як автомобілі почали здійснювати розворот. В момент, коли БМВ знаходився вже в «кармані» відбулося зіткнення вказаного транспортного засобу з мотоциклом, який рухався по узбіччю зі швидкістю приблизно до 50 км/год.

Даними висновку експерта № 042-1918-2019 від 29 жовтня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження: закрита травма таза: переломи лонної, сідничної кісток зліва, бокової маси крижа зліва, розрив лонного симфізу, які відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Діагноз, який був встановлений ОСОБА_6 , «Розрив уретри, уретрорагія» достатнім обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджений (відсутність опису об`єктивної клінічної симптоматики та її динаміки характерної для даного діагнозу, відсутність даних додаткових методів дослідження (ретроградно цистографія)). Тому слід утриматися від судово-медичної оцінки встановленого діагнозу.

Даними висновку експерта № 12-1/2411 від 8 листопада 2019 року, вихідні дані для проведення якого вказані на підставі відомостей з протоколів огляду місця події, показань свідків, в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля «ВМV Х5» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 , повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 10.4; 12.3 ПДР України.
В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною ситуацією водій мотоцикла «Сузукі» НОМЕР_2 ОСОБА_6 , повинен був керуватися вимогами пункту 1.10 ПДР України термін «узбіччя».
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВМV Х5» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 , своїми одноосібними діями, не мав технічної можливості, уникнути даної ДТП.
В даній дорожній ситуації водій мотоцикла «Сузукі» НОМЕР_2 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути даної ДТП, шляхом виконання вимог пункту 1.10 ПДР України термін «узбіччя».
В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «ВМV Х5» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 невідповідностей вимогам пунктів: 10.1; 10.4; 12.3 ПДР України не вбачається.
В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія мотоцикла «Сузукі» НОМЕР_2 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пункту 1.10 ПДР України термін «узбіччя», які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Відповідно до копії висновку щодо результатів медичного огляду водія ОСОБА_9 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або передування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 005757 - ознак сп`яніння не виявлено.

Даними відповіді КМКЛ № 17 на запит слідчого про надання медичної документації на ім`я ОСОБА_6 , у медичному закладі відсутні рентген-знімки останнього.

Згідно з висновком експерта № 12-1/718 від 27 березня 2020 року місце зіткнення транспортних засобів знаходиться в районі осипу скла та пластику, що позначені в схемі № 3 («узбіччя»). Більш точно встановити розташування місця зіткнення транспортних засобів відносно елементів проїзної частини не представляється можливим за відсутності комплексу слідової інформації, зафіксовано на схемі ДТП.

Відповідно до даних висновку експерта № 042-1918-2019 від 17 жовтня 2019 року, для проведення експертизи надана медична документація на ім`я ОСОБА_6 , а саме медична картка стаціонарного хворого № 2504/1029 х КМКЛ № 17, фотокопія карти виїзду карети ШМД № 483 від 8 серпня 2019 року, довідка з КМКЛ № 17 про відсутність рентген-знімків на ім`я ОСОБА_6 , оптичний носій інформації -«СД» диск на ім`я ОСОБА_6 , висновок експерта № 042-1918-2019, довідка слідчого, в якій зазначено, що «рентген-знімки до архіву не передавались», ОСОБА_6 заподіяно тілесне ушкодження у виді закритої травми таза у вигляді уламкових переломів лівої лобкової кістки без значного розходження уламків, лівої сідничної кістки із заходженням уламків, розриву лобкового симфізу.
Не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних (відсутність достовірних клінічних даних, характерних для розриву сечовипускного каналу та опису динаміки подальших змін, відсутніх даних ретроградної цистографії), що у своїй сукупності дозволяє вважати встановлений діагноз «розрив уретри, уретрорагія». як необґрунтований, що не підлягає судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
При цьому згідно матеріалів закритого кримінального провадження, ОСОБА_6 повідомлений про призначення судово-медичної експертизи, проте, на прохання слідчого надати амбулаторну картку ОСОБА_6 повідомив, що не може знайти амбулаторну картку.

Відповідно до змісту додаткового допиту в якості свідка водія ОСОБА_9 , останній підтвердив раніше надані показання та вказав, що під час виконання маневру розвороту потрапив у ДТП, а саме, перебуваючи в кармані для розвороту відбулось зіткнення з мотоциклом, водій якого рухавсь по узбіччю, тим самим останній порушив Правила дорожнього руху. На запитання, чи зможе він розмістити автомобіль на місці скоєння ДТП так, як він був розміщений в момент контакту з мотоциклом, ОСОБА_16 погодився. Також свідку ОСОБА_9 було запропоновано на слідчому експерименті виконати маневр розвороту зі швидкістю та по траєкторії руху, як це відбувалось 8 серпня 2019 року, тобто в момент ДТП, нащо останній погодився.

Згідно з даними слідчого експерименту з ОСОБА_9 , останній відтворив обстановку та обставини ДТП, яка мала місце 8 серпня 2019 року приблизно о 09 год. по Брест-Литовського шосе (автодорога М-06 Київ-Чоп, 18 км.), в місці для розвороту, що на 18 км. в м. Києві, а саме, що мотоцикл «Сузукі» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по асфальтованому узбіччю, на рівні якого відбулося зіткнення в «кишені» розвороту. Оглядовість праворуч обмежувалася габаритами нерухомих автомобілів, що зупинилися в обох смугах проїзної частини, надаючи перевагу в русі автомобілю БМВ реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 ;

Відповідно до висновку експерта № 12-1/1011 від 27 квітня 2020 року в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля «ВМV Х5» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 , повинен був керуватися вимогами пунктів: 10.1; 10.4; 12.3 ПДР України.
В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною ситуацією водій мотоцикла «Сузукі» НОМЕР_2 ОСОБА_6 , повинен був керуватися вимогами пункту 1.10 ПДР України термін «узбіччя».
В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ВМV Х5» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 , своїми одноосібними діями, не мав технічної можливості, уникнути даної ДТП.
В даній дорожній ситуації водій мотоцикла «Сузукі» НОМЕР_2 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути даної ДТП, шляхом виконання вимог пункту 1.10 ПДР України термін «узбіччя».
В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля «ВМV Х5» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 невідповідностей вимогам пунктів: 10.1; 10.4; 12.3 ПДР України не вбачається.
В даній дорожній ситуації, експертом, з технічної точки зору, в діях водія мотоцикла «Сузукі» НОМЕР_2 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пункту 1.10 ПДР України термін «узбіччя», які знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, слідчий дійшов висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях Портяника кваліфікуючих ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Колегія суддів вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки, з огляду на конкретні обставини справи, те, що ОСОБА_9 не зміг уникнути зіткнення, не може бути поставлено йому за провину, тому що він не зобов`язаний був виходити з можливості грубого порушення Правил дорожнього руху іншим водієм; він не передбачав і не мав можливості передбачити перед початком здійснення ним маневру розвороту, що, у той час, коли автомобілі у зустрічному напрямку зупинилися, надаючи можливість транспортному засобу під його керуванням здійснити поворот, в цей час по узбіччю буде рухатись мотоцикл під керуванням ОСОБА_6 .
За встановлених під час апеляційного розгляду обставин доводи апеляційної скарги адвоката про невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що слідчим не виконані належним чином вказівки попередніх ухвал слідчих суддів Святошинського районного суду м. Києва, якими вже неодноразово скасовувалися постанови слідчого про закриття кримінального провадження, то вказані доводи є непереконливими, оскільки, як вже зазначала колегія суддів, в ухвалах слідчих суддів не зазначено, в чому ж полягала незаконність постанов слідчого, неповнота досудового розслідування та що саме не було виконано слідчим під час проведення досудового розслідування.

На переконання колегії суддів, є необґрунтованими й доводи апеляційної скарги про те, що слідчим не проведено повторної судової медичної експертизи стосовно ОСОБА_6 з метою підтвердження чи спростування у нього під час зіткнення діагнозу розриву уретри, уретрорагія, висновок судового експерта без рентгенівських знімків та амбулаторної картки потерпілого, без вивчення цих медичних документів є не повним.
Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим застосовувались передбачені законом заходи для зібрання усієї медичної документації по потерпілому, проте, саме потерпілим не було надано амбулаторну медичну картку та не проведено ретроградну цистографію. Окрім того, у кримінальному провадженні призначено та проведено дві судово-медичні експертизи, висновки яких по своїй суті є ідентичними.

Є необґрунтованими й посилання захисника про безпідставність посилань на показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які не бачили моменту зіткнення, оскільки вказані особи були безпосередніми очевидцями подія, яка передувала ДТП.

Окрім того, на переконання колегії суддів, є непереконливими й доводи апеляційної скарги про те, що висновки судової автотехнічної від 27 квітня 2020 року та від 27 березня 2020 року та судової транспортно-трасологічної експертиз, виконані без вихідних даних слідчих експериментів з водіями ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а тому висновки таких експертиз є сумнівними і необ`єктивними, оскільки вихідні дані надані слідчим з невідомих джерел, оскільки вказані доводи спростовуються змістом як постанов про призначення відповідних експертиз, так і висновками експертиз, в яких зазначені джерела інформації, наданої для проведення експертиз.

З урахуванням вище наведених обставин, посилання адвоката про те, що слідчим проведено досудове розслідування не у повному обсязі, висновки щодо закриття кримінального провадження є передчасними і не вмотивованими та необґрунтованими, є безпідставними.

Окрім того, всупереч доводами апеляційної скарги, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України, у цьому кримінальному провадженні під час розгляду скарги закінчився.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
При цьому строк досудового розслідування згідно з положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Частина 1 ст. 286 КК України, згідно з положеннями ст. 12 КК України, віднесена до проступків.
Згідно з ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;
2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Частиною 3 ст. 219 КПК України визначено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене:
1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;

2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім;
3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до матеріалів закритого кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені 9 серпня 2019 року.
У даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру та строк досудового розслідування у встановленому законом порядку не продовжувався.
Перевіркою матеріалів закритого кримінального провадження встановлено, що 15 листопада 2019 року у кримінальному провадженні винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка скасована ухвалою слідчого судді 10 лютого 2020 року.
6 травня 2020 року кримінальне провадження постановою слідчого закрито.
15 липня 2020 року ухвалою слідчого судді постанова слідчого скасована, матеріали направлені для продовження досудового розслідування.
Постановою слідчого від 25 червня 2021 року кримінальне провадження закрито.

Таким чином, як обґрунтовано вказав слідчий суддя, станом на час розгляду скарги ОСОБА_6 в суді строки досудового розслідування закінчились.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки вона є законною, обґрунтованою, постановлена на підставі досліджених доказів, а, відтак, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 9 вересня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві від 25 червеня 2021 про закриття кримінального провадження №0005723 від 15 листопада 2019 року, - залишити без зміни, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3