Справа № 159/599/22
Провадження № 1-кп/159/224/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

10 березня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді від 31.01.2022 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном до 27.03.2022.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду 02.02.2022; у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 10.03.2022.

У підготовчому судовому засіданні 10.03.2022 прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 з посиланням на те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину. Вказала на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), оскільки обвинувачений може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілу, що в сукупності свідчить про можливість продовження ним злочинної діяльності, уникнення від виконання процесуальних обов`язків з`являтись до суду. На думку прокурора ризики, що існували при запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, більш м`які запобіжні заходи є недоцільними. Звернула увагу, що кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком суду за аналогічним злочином.

Захисник ОСОБА_5 , за узгодженою позицією із обвинуваченим ОСОБА_4 , у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечили. ОСОБА_4 просив врахувати його бажання вступити у лави захисників незалежності України проти збройної агресії росії. ОСОБА_5 додатково вказала наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого за місцем його проживання із прабабусею, за якою обвинувачений доглядає; хоча і не офіційно, але обвинувачений працював, тобто мав стабільний дохід; свою провину визнав, активно сприяв розкриттю злочину. Сторона захисту просила застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту (нічного) за місцем його проживання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали кримінального провадження і клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Як визначено частинами першою, другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно із частиною першою статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як встановлено, ОСОБА_4 є особою працездатного віку, на території України офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; не одружений, а тому не має сталих соціальних зв`язків, що дає йому можливість в будь-який час змінити фактичне місце проживання.

Прокурором доведено наявність обставин, що підтверджують підозру у вчиненні кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, а саме, що ОСОБА_4 в період з 16 грудня 2021 року по 24 грудня 2021 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) у нічну пору доби, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та єдиним умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка, неодноразово проникав до господарського приміщення, розміщеного у дворі будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав дитячий велосипед марки «Pro energy» червоного кольору, вартістю 1716 гривень 67 копійок, підлітковий спортивний велосипед іноземного виробництва, вартістю 2400 гривень 00 копійок та бензиновий тример марки «Shark M 25» оранжевого кольору, вартістю 1180 гривень 50 копійок, що належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після викрадення вказаного майна ОСОБА_4 розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 5297 гривень 17 копійок.

При цьому суд, керуючись принципом невинуватості особи, зауважує, що вина особи не встановлена та підлягає доведенню за результати розгляду справи по суті). ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк до 10 років.
У контексті доведеності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає їх доведеними і обґрунтованими. Так, існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Обставинами, що обґрунтовують наявність вищезазначених ризиків, та обставини, що перешкоджають уникнути ризиків без застосування запобіжного заходу є: ОСОБА_4 має іспитовий строк на підставі статті 75 КК України і, незважаючи на умову не вчиняти нові кримінальні правопорушення, знову вчинив дії, які стали підставою для повідомлення йому про підозру у вчиненні корисливого злочину, складення і направлення до суду обвинувального акта. Зазначене вказує на високий ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки навіть загроза направлення в місця позбавлення волі не спиняє його. Крім цього, такий високий стимул ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, попри все, створює загрозу того, що він може прийняти рішення про переховування, щоб уникнути покарання. Крім цього, ОСОБА_4 відоме місце проживання потерпілої, а тому об`єктивно наявний ризик незаконного впливу на вказану особу, не тільки шляхом вмовлянь та заохочень, а також погроз та залякувань з метою змінити, чи відмовитись від показань.

Отже, судом враховується наявність доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; працездатний вік, задовільний стан здоров`я обвинуваченого; відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання; обставини щодо непрацевлаштування обвинуваченого.

З огляду на наведене вище, не застосування або застосування більш м`якого виду запобіжного заходу (у тому числі домашнього арешту) не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні. Доводи сторони захисту про можливість та доцільність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не спростовують зазначених вище висновків, а тому суд їх відхиляє.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею визначено розмір застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (136 200 грн) При продовженні запобіжного заходу суд вважає необхідним залишити цей розмір без змін.

Керуючись ст.ст. 176-183, 314-316 КПК України суд

у х в а л и в:
відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0001457 від 24.12.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, на 14:15 годину 31.03.2022.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів - до 08 травня 2022 включно, з правом застави в розмірі 136 200 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду в частині продовження строку тримання під вартою протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий:ОСОБА_1