Провадження № 1-кп/161/992/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 13.06.2021 року, який надійшов до суду 03.08.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колпитів, Локачинського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В

13.06.2021 року близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи загальним автобусом марки «БАЗ А079.04», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись цим транспортним засобом по другорядній автодорозі вулиці Зв`язківців

в м. Луцьку Волинської області, здійснюючи виїзд з поворотом ліворуч на головну дорогу вулиці Електроапаратна в м. Луцьк, проявивши безпечність та неуважність, не врахувавши дорожню обстановку та наближаючись до нерегульованого перехрестя, не зменшив швидкість, щоб надати перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_7 , що керував велосипедом марки «MC Kenzie» та рухався по головній дорозі у напрямку руху від вул. Рівненської до вул. Зв`язківців, внаслідок чого поблизу будинку №2 по вул. Зв`язківців в місті Луцьку, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта № 257 від 02 липня 2021 року, отримав тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, багатофрагмертарний злам кісток склепіння та основи черепа, забій головного мозку із крововиливами під оболонки (субдурального та субарахноїдального характеру), крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, компресійний перелом тіла 4 хребця (Th-4) грудного відділу хребта, множинний злам ребер з обох сторін із пошкодженням парієтальної плеври, крововиливи під парієтальною плеврою в міжреберні м`язи та прикореневі ділянки обох легень, численні садна та синці тіла справа та забійна рана правого надп`ятково-гомілкового суглоба. Комплекс виявлених тілесних ушкоджень виник внаслідок контакту потерпілого із виступаючими до переду частинами (деталями) автобуса і подальшим відкиданням тіла на дорожнє покриття та ударом об нього. Дані ушкодження виникли в швидкій послідовності одне за одним та могли утворитись за обставин ДТП, які вказані в постанові. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» від 17 січня 1995 року, наказ №6 п.2.1.3 дані тілесні ушкодження, стосовно живих осіб належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого.
Причиною смерті громадянина ОСОБА_7 є відкрита черепно-мозкова травма, що супроводжувалась зламом кісток склепіння та основи черепа із забоєм головного мозку та крововиливами під оболонки (субдурального та субарахноїдального характеру), на що вказує характерна патоморфологічна картина виявлена при розтині та відображена в його описовій частині.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 б);, 10.1., 12.3., 16.11. Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 16.11 - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінуються необережні протиправні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 13.06.2021 перебуваючи за кермом автобуса, через неуважність здійснив наїзд на потерпілого. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий показав суду ,що 13.06.2021 отримав відомості від матері про дорожньо транспортну пригоду, у якій загинув його батько. Щодо міри покарання зазначив, що просить суд не позбавляти волі обвинуваченого, оскільки шкоду останнім відшкодовано , а врахувати його вік.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому, шляхом оплати послуг за стаціонарне лікування потерпілого.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, одружений, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше до адміністративної відповідальності, в тому числі, у сфері безпеки дорожнього руху не притягувався, досудову доповідь, згідно якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються, як низькі, та думку потерпілого про призначення останньому не суворого покарання, не позбавляючи його волі, оскільки шкоду йому відшкодовано.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, призначає покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі.
Також суд призначає і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з огляду на те, що обвинувачений хоча і вчинив необережний злочин, однак наслідком вчинення такого злочину є невідворотна обставина - смерть особи.
При цьому, враховуючи зазначені обставини, та дані про особу обвинуваченого, позицію прокурора та потерпілого щодо можливості застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням, на переконання суду, дають достатні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.
На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль з боку уповноваженого органу з питань пробації за поведінкою обвинуваченого .
Судові витрати за проведені експертизи (судова інженерно транспортна експертиза № СЕ-19/103-21/4889-ІТ від 24.06.2021 вартістю 1372,96 грн.; судова інженерно транспортна експертиза № СЕ-19/103-21/4890-ІТ від 30.06.2021 вартістю 2745,92 грн.) стягнути із обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази у справі, а саме:
- автобус марки «БАЗ А079.04» д.н.з. НОМЕР_1 - вважати повернутим ОСОБА_8 ;
- велосипед марки "MC Kenzie" повернути потерпілому ОСОБА_9 ;
-п`ять частин осколків фарби жовтого кольору знищити.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2021 скасувати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 4118 ( чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 88 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1