Справа № 127/4430/18
Провадження №11-кп/801/862/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000072 від 10.12.2016 за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2021, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 31.05.2013 року Замостянським РВ УДМС України у Вінницькій області, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 вирішено рахувати з дня затримання на виконання вироку суду.
Відповідно до ст. ст. 124, 126 КПК України стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави Україна 9153 гривні 20 копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження - судової психологічної експертизи № 16 від 08.07.2020 року.

За участю прокурора ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, 10.12.2016 року, близько 01:10 годині, ОСОБА_9 неподалік магазину «Коровай», що по вулиці Некрасова, 25, у м. Вінниці, в ході раптово виниклої бійки між ним і його знайомим ОСОБА_11 (кримінальне провадження відносно якого закрите судом), з однієї сторони, та раніше незнайомим йому ОСОБА_12 , з іншої сторони, умисно завдав останньому тяжких тілесних ушкоджень за наступних обставин.
Так, у відповідь на агресивні дії ОСОБА_12 , ОСОБА_11 завдав ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 , в свою чергу, умисно, з метою нанесення ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, завдав ножем чотири удари в область тулуба ОСОБА_12 , а саме: один удар в область передньої частини живота зліва, другий в бічну поверхню живота зліва та два удари в грудну клітину зліва. Після цього ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 залишили місце вчинення злочину.
Згідно висновку експерта №1168/1258 від 13.10.2017 у ОСОБА_12 мали місце тілесні ушкодження у вигляді двох колото-ріжучих ран грудної клітки зліва (в ділянці 4-го і 6-го міжребер`їв по пахвинних лініях, проникаючі до лівої плевральної порожнини, з ушкодженням лівої легені, з наявністю гемопневмотораксу-повітря і крові у лівій плевральній порожнині), що належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлось небезпечним для життя в момент спричинення, колото-різана рана передньої поверхні живота зліва (проникаюча до черевної порожнини, з ушкодженням тонкого кишківника та колото-різана рана м`яких тканин бічної поверхні живота зліва без проникнення до черевної порожнини, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня, розлад здоров`я).
Представник потерпілого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині призначення покарання ОСОБА_9 , через м`якість призначеного покарання, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 років позбавлення волі, так як суд не врахував, що обвинувачений не визнав своєї вини, щиро не розкаявся, не відшкодував завданий збиток, вчинив злочин в групі осіб, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, намагання уникнути від кримінального покарання шляхом надання завідомо неправдивих показів, що унеможливлює призначення мінімального покарання ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначення покарання, через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що призначене мінімальне за санкцією статті покарання ОСОБА_9 несправедливе, враховуючи відсутність пом`якшуючих обставин та умисні дії обвинуваченого щодо посягання на життя ОСОБА_12 .

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить в апеляційній скарзі змінити вирок, призначивши ОСОБА_9 мінімальну міру покарання, передбачену ч. 1 ст. 121 КК України, та застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що призначаючи покарання необхідно врахувати відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючих визнання вини ОСОБА_9 , щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину, так як обвинувачений сам звернувся до поліції і заявив про скоєне правопорушення, відвідував потерпілого у лікарні, оплатив його лікування, а тому були відсутні претензії від потерпілого, однак надалі потерпілий відмовився приймати кошти, оскільки забажав суму, яка перевищує доведену матеріальну шкоду.
Також протягом 5 років після вчинення злочину ОСОБА_9 жодного разу не притягувався до будь-якої відповідальності, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення, та вчинив злочин внаслідок агресивної поведінки потерпілого, який перший нецензурно висловлювався та наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які просять про зміну вироку, шляхом пом`якшення покарання, застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, оскільки судом не враховано пом`якшуючі обставини, а також просять врахувати вибачення обвинуваченого, визнання вини та відшкодування коштів на лікування, з потерпілим не примирився через його позицію щодо виплати йому значної суми коштів, яких немає у обвинуваченого, крім того з часу вчинення злочину пройшов значний час і обвинувачений ОСОБА_9 змінив спосіб життя, працює, доглядає за бабусею, яка має досить похилий вік 84 роки, представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу щодо м`ягкості призначеного покарання та просить призначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 років позбавлення волі, оскільки обвинувачений не повно визнав вину, а апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого вважає невмотивованою, прокурор також підтримав апеляційну скаргу щодо м`ягкості призначеного покарання, з мотивів зазначених в апеляційній скарзі, та вважає, що відсутні обставини, що пом`якшують покарання, а тому мінімальне покарання не відповідає тяжкості та особі обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та до апеляційних скарг, апеляційний суд не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому апеляційний розгляд, відповідно до ст. 404 КПК України, стосується лише призначеного покарання.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування судового рішення у провадженні не встановлено.

Призначаючи покарання суд першої інстанції вірно не взяв до уваги в якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, оскільки покази обвинуваченого не свідчать про таке, обвинувачений давав неправдиві покази щодо предмету, яким наніс удари потерпілому.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з доводами прокурора та представника потерпілого, що обвинувачений частково відшкодував шкоду потерпілому, а тому це не може бути обставиною, що пом`якшує покарання, оскільки цивільний позов потерпілим не було заявлено, не спростовано, що обвинувачений оплатив витрати на лікування потерпілого, намагався відшкодувати моральну шкоду в розмірі, який був для нього можливим та намагався примиритися з потерпілим, просив вибачення, проте потерпілий не побажав цього.

Крім того, в ст. 66 КК України немає обмежень для визнання пом`якшуючих обставин.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, з часу вчинення злочину в 2016 році не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, проживає з родичкою ОСОБА_13 , яка має похилий вік і якій він допомагає, висловлює жаль з приводу вчиненого, а тому призначене мінімальне покарання у виді реального позбавлення волі є достатнім для виправлення обвинуваченого і недопущення вчинення нових злочинів, а тому апеляційні вимоги щодо м`ягкості призначеного покарання не підлягають задоволенню.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду не встановлено нових обставин, які би пом`якшували покарання і давали підстави для застосування статті 75 КК України до призначеного покарання, а тому також немає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2021 щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4