УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про визнання затримання останнього незаконним,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

дізнавача ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_2 ,

затриманого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 26 серпня 2021 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про визнання затримання останнього незаконним.

Скаргу захисник ОСОБА_2 обґрунтовує наступним.

Так, 12.08.2021 близько 18 год. 10 хв. працівниками патрульної поліції за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 9-Б, був зупинений для перевірки документів громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перевіривши документи ОСОБА_7 , вказані працівники поліції почали наполягати на здійсненні його поверхневої перевірки. На питання ОСОБА_7 про наявність підстав для проведення такого заходу вони зазначили, що мають на це право на підставі Закону України «Про Національну поліцію», при цьому, жодних конкретних підстав ними наведено не було.

За результатами здійснення поверхневої перевірки жодних заборонених речей у ОСОБА_7 виявлено не було. Від виконання вимоги поліцейських повністю продемонструвати вміст внутрішніх кишень наплічної сумки ОСОБА_8 відмовився, оскільки ними не були наведені для цього законні підстави, крім того, такі дії не охоплюються поняттям «поверхнева перевірка». Після цього вказані працівники поліції наказали ОСОБА_9 знаходитися поруч із ними, зателефонували на телефон «102», повідомили про вчинення кримінального правопорушення та викликали слідчо-оперативну групу.

Таким чином, 12.08.2021 близько 18 год. 15 хв. ОСОБА_8 був фактично затриманий працівниками поліції.

На неодноразові прохання ОСОБА_7 повідомити про підстави його затримання, працівники поліції надавали різні незрозумілі та непослідовні відповіді, суть яких зводилася до того, що вони хочуть здійснити його особистий обшук.

При цьому, поліцейськими не було наведено жодної інформації про те, що затриманим вчинено який-небудь злочин або замах на його вчинення, а так само, не було надано інформації про будь-яких очевидців/потерпілих/сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які вказували би на те, що саме ОСОБА_8 щойно вчинив який-небудь злочин.

Пізніше на місце затримання прибули мати ОСОБА_7 та адвокат, яким працівники поліції також не змогли повідомити про підстави його затримання, що передбачені КУпАП або КПК України.

Зокрема, адвокату ОСОБА_7 працівники поліції повідомили, що затримали останнього, оскільки він відмовився продемонструвати їм вміст внутрішніх кишень наплічної сумки, і вони вбачають за доцільне провести його особистий обшук. Про вчинення ОСОБА_10 будь-якого адміністративного або кримінального правопорушення працівники поліції не зазначали.

Слідчо-оперативна група прибула на місце події через дві години після фактичного затримання ОСОБА_7 працівниками патрульної поліції - приблизно о 20 год. 15 хв. 12.08.2021. Дізнавач ОСОБА_11 , яка входила до складу слідчо-оперативної групи, повідомила, що працівники патрульної поліції, які затримали ОСОБА_7 , підозрюють наявність у нього заборонених речей, та запропонувала ОСОБА_9 добровільно продемонструвати вміст внутрішніх кишень наплічної сумки.

При цьому, як дізнавачем, так і працівниками патрульної поліції, не було наведено жодної інформації щодо вчинення ОСОБА_10 злочину або замаху на злочин, а так само, не було надано інформації про будь-яких очевидців/потерпілих/сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які вказували би на те, що саме ОСОБА_8 щойно вчинив який-небудь злочин. З огляду на зазначене, ОСОБА_8 відмовився виконати згадане вище прохання дізнавача, вказавши на його незаконність та відсутність передбачених КПК підстав для свого затримання та особистого обшуку.

Після цього дізнавач ОСОБА_11 повідомила про затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 298-2 КПК України, почала складати відповідний протокол та зачитала його права.

Під час зачитування ОСОБА_9 його прав портативна відеокамера, на яку здійснювався відеозапис зазначеної слідчої дії, розрядилася і припинила свою роботу. Незважаючи на це, інший поліцейський здійснив особистий обшук ОСОБА_7 , у ході якого вилучив з наплічної сумки прозорий пакетик з сухою речовиною зеленого кольору.

Приблизно о 21 год. 20 хв. 12.08.2021 ОСОБА_8 був доставлений до відділку поліції на вул. Прорізній у м. Києві, де працівники поліції завершили оформлення протоколу його затримання та відібрали від нього письмові пояснення.

Близько 22 год. 30 хв. 12.08.2021, тобто, більше ніж через три години з моменту фактичного затримання, ОСОБА_8 був звільнений на підставі відповідної постанови дізнавача.

Таким чином, адвокат ОСОБА_2 вважає затримання ОСОБА_7 , здійснене працівниками поліції 12.08.2021 у період з 18 год. 15 хв. по 22 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 9-Б, незаконним та свавільним, з огляду на те, що на момент незаконного затримання ОСОБА_7 працівниками поліції, обґрунтованої підозри у вчиненні ним будь-якого правопорушення не існувало. Фактично, ОСОБА_8 був затриманий безпідставно і лише з однією метою - провести його особистий обшук у сподіванні отримати факти чи інформацію, що можуть в подальшому слугувати підставою для обґрунтованої підозри і, певною мірою, «виправдати» його незаконне затримання.

Адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні свою скаргу підтримав з підстав у ній наведених та просив її задовольнити. Вказав, що на момент розгляду даної скарги повідомлення про підозру ОСОБА_3 не вручене, будь-яких слідчих (розшукових) та процесуальних дій не здійснюється. Просив звернути увагу, що до ОСОБА_3 працівники поліції не зверталися з вимогою припинити правопорушення, та не називали конкретних підстав для його затримання. Зауважував, що відповідно до ст.301 КПК України, дізнавач зобов`язаний був у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, подати прокурору всі зібрані матеріали дізнання разом із повідомленням про підозру, про що невідкладно письмово повідомити, зокрема, підозрюваного та його захисника.

Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника, зазначив про те, що 12.08.2021 його затримання відбувалося незаконно, просив визнати таке затримання незаконним. Вказав, що на той момент в нього знаходився наркотичний засіб канабіс, який він раніше придбав та використовував для особистого вживання.

Дізнавач ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що в провадженні ВД Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за №0002842 від 12.08.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Пояснив, що 12.08.2021 до чергової частини Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов виклик від патрульної поліції, які вирішили перевірити документи в особи, яка викликала підозру своєю поведінкою. На пропозицію проведення поверхневої поведінки, працівники поліції помітили, що ОСОБА_3 розпочав помітно нервувати, та нереагувати на їх прохання показати вміст своєї сумки. В подальшому, було викликано слідчо-оперативну групу, та оскільки ОСОБА_3 не виконував їх законні вимоги, останнього було затримано та доставлено до відділення поліції. Також дізнавач вказав, що після проведення експертизи, встановлено, що вилучена речовина у ОСОБА_3 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вага якого перевищує невеликі розміри. Вважав, що затримання ОСОБА_3 було здійснене на законних підставах, оскільки останнього застали під час вчинення кримінального правопорушення, та у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 відмовлявся виконувати законні вимоги уповноваженої особи.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги захисника ОСОБА_2 з підстав її необґрунтованості. Так, прокурор пояснив, що затримання ОСОБА_3 здійснено в передбачений КПК України спосіб та порядок.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, заслухавши позицію сторін, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Вимогами ч.1 ст. 298-2 КПК України визначено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні кримінального проступку, у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 208 цього Кодексу, та лише за умови, що ця особа: 1) відмовляється виконувати законну вимогу уповноваженої службової особи щодо припинення кримінального проступку або чинить опір; 2) намагається залишити місце вчинення кримінального проступку; 3) під час безпосереднього переслідування після вчинення кримінального проступку не виконує законних вимог уповноваженої службової особи; 4) перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та може завдати шкоди собі або оточуючим.

Згідно ч.3 ст. 298-2 КПК України, уповноважена службова особа, яка здійснила затримання, та дізнавач повинні негайно повідомити особі зрозумілою для неї мовою підстави затримання та у вчиненні якого кримінального правопорушення вона підозрюється, а також роз`яснити її право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти неї, негайно повідомити інших осіб про своє затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 298-2 КПК України визначено, що уповноважена службова особа, яка здійснила затримання, здійснює особистий обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, та як вбачається з копії протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 12.08.2021, долучену до скарги, 12 серпня 2021 року дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 4 шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 , в рамках кримінального провадження №0002842 від 12.08.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, затримано особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вказаного протоколу, підставами для затримання ОСОБА_3 стали: особу застали під час вчинення кримінального правопорушення або замаху на його вчинення; ураховуючи, що особа відмовляється виконувати законну вимогу уповноваженої службової особи щодо припинення кримінального проступку чи чинить опір. Вказані обставини також було підтверджено дізнавачем та прокурором у судовому засіданні

Отже, дізнавачем та прокурором було наведено переконливі та достатні докази на обґрунтування законності затримання ОСОБА_3 за таких обставин, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 щодо визнання затримання ОСОБА_3 незаконним задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 3, 8, 29, 55 Конституції України, ст.ст. 3, 8, 9, 12, 42, 206, 208, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про визнання затримання останнього, оформленого протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 12 серпня 2021 року, незаконним залишити без задоволення.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 27 вересня 2021 року о 10 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1