Справа № 459/2911/21
Провадження № 1-кп/459/444/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження за №0000426 від 16.07.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гірник Червоноградського району Львівської області, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше несудимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, зокрема рішенням Червоноградського міського суду від 22.07.2021 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України у зв`язку із вчиненням насильства в сім`ї, що мало місце 05.07.2021 та 07.07.2021 року, а також рішенням Червоноградського міського суду від 20.08.2021 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України у зв`язку із вчиненням насильства в сім`ї, що мало місце 11.06.2021 року, вчинив нове правопорушення, що підпадає під ознаки ст. 126-1 КК України.
Так, ОСОБА_4 , 15.07.2021 близько 22 години 40 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел, спрямований на систематичне вчинення домашнього насильства, спровокував словесний конфлікт, в ході якого ображав словами нецензурної лайки свою колишню співмешканку ОСОБА_5 , яка є матір`ю двох неповнолітніх дітей, погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск, а також використовуючи погрози в бік ОСОБА_5 вимагав у неї неповнолітніх дітей. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 його колишня співмешканка ОСОБА_5 зазнала психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань та погіршення її якості життя.
Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані як домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою він перебував у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що влітку цього року (коли точно не пригадав) дійсно мали місце систематичні словесні образи відносно потерпілої. Також обвинувачений підтвердив факт того, що він дійсно притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, проте коли саме не пам`ятав. Обвинувачений розкаявся та просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що в червні 2021р. вона пішла від обвинуваченого, після чого він почав телефонувати до неї та просив повернутися. Вподальшому в її адресу почали поступати від обвинуваченого погрози щодо фізичної розправи. Перший конфлікт виник в кінці червня 2021р., інші в мали місце в липні 2021р. Також потерпіла зазначила, що останній конфлікт відбувся 15.07.2021р., коли обвинувачений прийшов за місцем її проживання та погрожував їй та дітям фізичною розправою. Це все чула неповнолітня дитина, яка почала плакати. Тому потерпіла викликала працівників поліції, після чого обвинувачений втік до себе додому.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини справи та оскільки судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю. Відтак, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст.126-1 КК України.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно з п.3 вищевказаної постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого діяння, що є нетяжким злочином, враховується й особа обвинуваченого, що є людиною молодого віку, також враховується те, що він не працює,на обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, скарг на нього не надходило, раніше несудимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що з метою кари і виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових злочинів, необхідним та достатнім покаранням для нього буде у виді громадських робіт.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1