КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
Іменем України
справа №133/3960/21

21.02.22 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Козятині скаргу ОСОБА_3 № 3/12-21 на бездіяльність слідчого,

встановив:
До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, в якій він просить зобов`язати уповноважену особу Козятинського ВП №2 Хмільницького РВП надати йому наступну інформацію: про всі кримінальні провадження в яких він є заявником або потерпілим, що перебувають чи перебували з 2011 року по день подачі запиту слідчому підрозділу Козятинського ВП №2 (РВ УМВС) окрім наданих згідно листа від 07.12.2021; про стан розслідування не наданих але існуючих кримінальних проваджень або таких що перебували в тому ж слідчому підрозділі; завірені копії процесуальних рішень (а не витяги з ЄРДР) усіх закритих кримінальних провадженнях з числа запитуваних (в т.ч. приховуваних). А також просив зобов`язати уповноважену особу Козятинського ВП №2 Хмільницького РВП надати

йому для ознайомлення усі закриті кримінальні провадження з числа запитуваних в запит

від 25.11.21 р.

Скаргу мотивовано тим, що 25.11.21 Козятинським ВП № 2 Хмільницького РВП було отримано його письмовий запит щодо надання інформації про всі кримінальні провадження за його заявами, що перебувають чи перебували з 2011 року по день подачі запиту в слідчому підрозділі; про стан розслідування таких кримінальних проваджень; про надання для ознайомлення закритих кримінальних проваджень з числа запитуваних та з вимогою вручити копії процесуальних рішень.

Як вказує скаржник, запитувану інформацію в порушення закону «Про інформацію» та «Про доступ до публічної інформації» та КПК України не надано, відповідь надано з порушенням встановленого законом строку чим порушено його права на інформацію, охоронювані Конституцією та законами; вчинено перешкоди для реалізації його процесуальних прав як заявника, потерпілого; вчинено перешкоди для виконання завдань та мети КПК України. При цьому зазначив, що листом Козятинського ВП №2 Хмільницького РВП йому всупереч закону та його правам, як запитувача та учасника кримінального процесу від 07.12.21 р. №16306/219, повідомлено завідомо неправдиву інформацію про 5 кримінальних проваджень що внесені до ЄРДР за його заявами; йому не надано усієї інформації, зокрема щодо решти кримінальних проваджень за його заявам в запитуваний період, що перебували чи перебувають в слідчому підрозділі. Крім того, не повідомлено про етапи розслідування інших проваджень; не надано для ознайомлення закриті кримінальні провадження навіть з числа не укритих в запиті, та й укритих; не вручено та не надано копії процесуальних рішень про закриття кримінальних проваджень, якими згідно закону є постанови.

Про оскаржувану протиправність він дізнався 22.12.21 в канцелярії Козятинського ВП №2, куди його запросили по телефону в той же день, та де під розпис на другому примірнику він отримав вищевказаний лист поліції. Тому строк оскарження, якщо його пропущено, підлягає поновленню як пропущений з поважних причин та необізнаності про її суть, зміст, форму та підстави.

Скаржник в судовому засіданні підтримав свою скаргу, посилаючись на обставини, які у ній зазначені, та просив скаргу задовольнити в частині вимог, зазначених у п. 6 скарги: зобов`язати уповноважену особу Козятинського ВП №2 Хмільницького РВП надати таку інформацію: про всі кримінальні провадження, у яких він є заявником або потерпілим, що перебувають або перебували з 2011 року по день подачі запиту слідчого підрозділу, окрім наданих згідно листа від 07.12.21; про стан розслідування не наданих, але існуючих кримінальних проваджень, або таких, що перебували у тому ж слідчому підрозділі; завірені копії процесуальних рішень усіх закритих кримінальних проваджень з числа запитуваних, в т. ч. приховуваних.

Слідчий в судовому засіданні не погодився з доводами скаржника, просив відмовити в задоволенні скарги. Щодо надання запитуваної скаржником інформації повідомив, що вказану інформацію йому було надано, зокрема було повідомлено кількість кримінальних проваджень відомості про які внесено до ЄРДР, та які перебували у ВП №2 Хмільницького РВП №2 у запитуваний ним період. Іншою інформацію ВП №2 не володіє.

Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним законом строк.

Отже, може бути оскаржена не будь-яка бездіяльність слідчого, а лише щодо тих дій, які за змістом КПК України мають бути вчинені слідчим на досудовому засіданні, і також при цьому має бути дотриманий строк вчинення певної дії (якщо він визначається).

Зокрема, відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що він неодноразово звертався до СВ ВП №2 Хмільницького РВП із заявами про вчинення злочинів, про що було внесено відомості до ЄРДР про вчинення злочинів. Проте, кількість таких звернень та їх дату ОСОБА_3 не пам`ятає, а тому для нього є важливим отримати таку інформацію у слідчого.

В ході розгляду скарги встановлено, що 25.11.2021 скаржник звернувся до ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області з інформаційним запитом, в якому просив надати письмову інформацію про усі кримінальні провадження що перебувають (перебували) з 2011 року по дату звернення з такою вимогою в слідчому підрозділі Козятинського РВ УМВС (ВП №2 Хмільницького РВП) в яких він є заявником або потерпілим; повідомити письмово про стан розслідування вказаних проваджень, та у разі закриття кримінальних проваджень з числа вищевказаних, - вручити йому під розпис в канцелярії ВП №2 із супровідним листом завірені копії відповідних процесуальних рішень, а також надати для ознайомлення закриті кримінальні провадження, якщо такі є. Даний запит працівником поліції було отримано того ж числа - 25.11.2021

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із відповіді ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 07 грудня 2021 року, на інформаційний запит скаржника ОСОБА_3 було надано інформацію з ЄРДР про кількість кримінальних проваджень за період з 20 листопада 2012 року по 25 листопада 2021 року, відомості про які було внесено до ЄРДР за його заявами. Таку відповідь скаржник ОСОБА_3 отримав 22.12.2021 в канцелярії ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, про що свідчить його підпис на вказаній інформаційній довідці, датований 22.12.2021. Факт отримання інформації саме 22.12.2021 через канцелярію ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області в судовому засіданні не заперечував ані скаржник, ані слідчий.

Так, відповідно до ч. 1ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Отже, строк подання скарги дотриманий.

Однак, дослідиви матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга є не обгрунтована.

Слід зазначити, що скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягала в ненаданні інформації на його інформаційний запит щодо кількості кримінальних проваджень, відомості про які внесено за його заявами до ЄРДР.

Як вбачається із відповіді начальника СВ ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 07.12.2021, таку відповідь ОСОБА_3 отримав 22.12.2021. Отже в частині надання інформації про кримінальні провадження вимога запиту була виконана. У цій справі скаржникові надана інформація щодо внесених відомостей про кримінальні правопорушення за його заявами, як він і просив у запиті. Прохання щодо надання відомостей про внесені кримінальні провадження на підставі ухвали слідчого судді (оскільки такі були, про що було з`ясовано у судовому засіданні) скаржником не запитувалась, а тому його посилання на ненадання такої інформації не є обгрунтованими. Посилання на те, що надана інформація не є повною суд до уваги не бере, оскільки загалом надання такої інформації ОСОБА_3 не передбачено нормами КПК України, а положення ст. 303 КПК України передбачають можливість оскаржувати не будь-яку бездіяльність, а лише ту, яка не узгоджується з вимогами вказаного процесуального Закону (тобто слідчий не виконує саме ті вимоги, які мав би, згідно норм КПК України).

Відповідно до ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Зазначена інформація є слідчою таємницею, яка може бути надана лише у порядку, визначеному КПК України вказаними відповідними особами. З системного аналізу вказаних статей слідує, що суд позбавлений можливості зобов`язувати слідчого надати інформацію щодо стану розслідування будь-яких кримінальних проваджень, оскільки такими повноваженнями слідчий суддя не наділений, і вони, в свою чергу, закріплені за слідчим та прокурором.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про необгрунтованість вимоги зобов`язати слідчого надати всю інформацію щодо кримінальних проваджень, де є заявником або потерпілим ОСОБА_3 , починаючи з 2011 року, а також про стан розслідування таких кримінальних проваджень.

Щодо надання завірених копій усіх процесуальних рішень слід зазначити, що відповідно до інформаційного запиту скаржника, він просив надати йому такі копії під розпис у канцелярії ВП № 2. У судовому засіданні скаржник вказав, що на його адресу копії, зокрема, постанов про закриття кримінальних проваджень не надходили. Слідчий повідомив, що копії відповідних постанов були виготовлені пізніше, аніж відповідь на його запит, однак вони готові до видачі ОСОБА_3 - належним чином засвідчені, і знаходяться у канцеляріх ВП №2 Хмільницького РВП.

Відповідно до ст. 56 та ст. 60 КПК України визначено права потерпілого та заявника у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 56 КПК України, потерпілий на досудовому розслідуванні має право отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 60 КПК України, заявник має право отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Вирішуючи вимоги скарги у цій частині, суд звертає увагу на вимогу інформаційного запиту скаржника, за змістом якого ОСОБА_3 просить видати йому процесуальні рішення саме у канцелярії відділу поліції. Така вимога узгоджується з правилами, що закріплені у ст. ст. 56,60 КПК України. Однак його посилання на те, що вказані документи не направлені йому поштою суд до уваги не бере, оскільки ним, як особою, яка на власний розсуд користується своїми правами, самостійно було визначено спосіб отримання певної інформації, яка тако потребує вчинення з його боку відповідних дій. А тому посилання на ненаправлення поштою документів є необгрунтованим, оскільки у запиті йдеться про вручення їх особисто скаржникові.

За вказаних обставин, у цій частині вимоги скарги також слід залишити без задоволення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 , а отже дану скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 26, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 № 3/12-21 на бездіяльність слідчого залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено о 13:10 год. 25.02.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата документу 21.02.2022