ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/53/22 Справа № 711/633/22 Категорія: ст. ст. 181, 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000245 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10 вересня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області м. Корсунь-Шевченківський, розлученого, на утриманні якого перебуває малолітня донька, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 26 березня 2022 року, включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: заборонено цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду; не виїжджати за межі міста Корсунь-Шевченківський без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи.

Строк дії ухвали встановлено до 26 березня 2022 року, включно.

Копію ухвали вручено підозрюваному, адвокату, слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору та органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, для відому та виконання.

Ухвала мотивована тим, що органом досудового розслідування не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Органами слідства не доведено ризику переховування підозрюваного від правоохоронних органів та суду, знищення, або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконного впливу на свідків.

А тому, враховуючи наведене та пред`явлену ОСОБА_8 підозру у вчиненні тяжкого злочину, положення Конвенції з прав людини, дані про особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, слідчий суддя не вбачав підстав для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою та прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого.

Водночас, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню в контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя прийшов до висновку за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком на 60 діб.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону, просив скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним застосуванням домашнього арешту, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити зазначене клопотання слідчого.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, судом не взято до уваги докази, якими слідчий доводить існування обставин, що обгрунтовують наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які свідчать про необхідність обрання до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси, прийшов до помилкового висновку застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна (п. 2 ст. 307 КК України) отже існує ризик того, що він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досягненню завдань кримінального провадження.

ОСОБА_8 вже допустив порушення своїх обов`язків підозрюваного, оскільки 25 січня 2022 року не з`явився на виклик слідчого та про причини неможливості прибуття не повідомив.

Злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 зумовлює тяжкі наслідки не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Застосування до підозрюваного, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку та не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

02 березня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Черкаської області ОСОБА_6 про відкладення розгляду апеляційної скарги на більш пізнішу дату.

Дослідивши вказане клопотання, судова колегія приходить до висновку про те, що воно не підлягає до задоволення, враховуючи стислі строки розгляду даної категорії судової справи та можливість перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст. 177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як убачається з матеріалів клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 10 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 с. 313, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України.

20 січня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № № 0000245 від 10 вересня 2020 року (а. с. 14-15).

26 січня 2022 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП В Черкаській області ОСОБА_7 за погодження з прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду та помітки грошей від 09 грудня 2021 року; протоколом огляду покупця та вручення грошей від 09 грудня 2021 року; протоколом видачі предметів 09 грудня 2021 року; висновком експерта № СЕ-19/124-21/14924 НЗПРАП від 28 грудня 2021 року; протоколом обшуку від 20 січня 2022 року, встановлено достатність доказової бази для підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

Дане кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки вчинене з посяганням на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, а тому саме обрання запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваного (а. с. 1-13).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м Черкаси від 26 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26 березня 2022 року з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (а. с. 35, 41 - 44).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні приведеного клопотання слідчий суддя обґрунтував його тим, що під час судового розгляду доведено обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, водночас з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного дійшов висновку про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси, що наведені у клопотанні обставини, на даному етапі розгляду справи, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим інкримінованим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те що органом досудового розслідування не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зокрема, слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дочку, а тому підстави для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу такого як тримання під вартою є передчасними.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, про те, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, зазначених у клопотанні, то вони є безпідставними, оскільки в ухвалі слідчого судді вказані обставини досліджувались, та надано їм належна оцінка.

Також апеляційний суд враховує, що підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, контроль виконання якого, у відповідності до вимог ст. 181 КПК України, покладається на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який має відповідні повноваження по здійсненню контролю за поведінкою підозрюваної. Саме належне дотримання умов застосованого запобіжного заходу дозволить уникнути заявлених у клопотанні слідчого та в поданій апеляційній скарзі прокурора ризиків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На ряду з викладеним, апеляційний суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, на переконання судової колегії, органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленому вище ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження.

Більш того, судом апеляційної інстанції не було встановлено порушень умов домашнього арешту з боку ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні з моменту його застосування, що свідчить про те, що застосований запобіжний захід в повній мірі забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Враховуючи вище приведене, судова колегія зазначає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про який ставить питання слідчий у заявленому клопотанні, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 січня 2022 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4