Справа № 307/366/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11сс/4806/41/22, за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.01.2022.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце постійного проживання за адресоюАДРЕСА_1 , в період часу з 20 до 07 год. наступної доби, без застосування електронних засобів контролю, на строк до27.03.2022, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.01.2022 за №0000003.
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_9 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покладено обов`язки:прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; з метою уникнення будь-якого тиску на потерпілих та свідків, спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 01.01.2022 близько 02 год. ОСОБА_9 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz», моделі «Vito» з державним номерним знаком НОМЕР_1 Угорської реєстрації, рухаючись з смт.Вишково Хустського району, в напрямку смт.Буштино Тячівського району, маючи технічну можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, в порушення вимог п.п.1.3,1.5,1.10,2.3,12.1,12.4,12.9 Правил дорожнього руху України, не вибрав

-2-

безпечну швидкість руху на дорозі, що призвело до втрати ним керованості, та наступному з`їзді автомобіля у кювет. в результаті чого пасажирка ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми черева у вигляді розриву селезінки з крововиливом в черевну порожнину, чисельних переломів ребер, забійної рани підборіддя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №24 від 26.01. 2022 відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, та являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення, і знаходяться у прямому причинному зв`язку з діями водія ОСОБА_9 , що підтверджується висновком судової авто-технічної експертизи №12/01 від 22 січня 2022 року. Таким чином, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

27.01.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Необхідність застування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий мотивував наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є виправданим та необхідним. На думку слідчого, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного. На підставі наведеного, просив застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується долученими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, однак, на думку слідчого судді стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , з урахуванням даних про його особу, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби без застосування електронних засобів контролю, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.01.2022 та постановити ухвалу про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. На думку прокурора слідчий суддя не врахував достатньою мірою обгрунтвоаність пред`явленої ОСОБА_9 підозри, тяжкість кримінального правопорушення у якому останній підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, яким можливо запобігти лише шляхом

-3-

застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи. Також просить врахувати наявний суспільний резонанс до злочинів проти безпеки дорожнього руху вчинених у стані алкогольного сп`яніння. З урахування наведених обставин, просить застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного ОСОБА_9 . При цьому, враховується, що прокурор та підозрюваний ОСОБА_9 належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.01.2022 відповідає.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській, перебувають матеріали кримінального провадження №0000003 від 01.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

27.01.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 28.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю із забороною залишати місце проживання у період доби з 20 по 07 год. до 27.03.2022.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

-4-

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

У порядку ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого СВ Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_7 підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

-5-

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

Разом з тим, з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_9 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у певний період доби без застосування електронних засобів контролю. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на ОСОБА_9 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; з метою уникнення будь-якого тиску на потерпілих та свідків, спілкуватися з такими лише з дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_12 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст.176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби без застосування електронних засобів контролю та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст.177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Залишаючи рішення слідчого судді без змін, колегія суддів враховує й той факт, що підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, родину, на утриманні двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_9 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст.177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_12 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не

-6-

можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

В контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні №7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження завершено, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 передано до суду першої інстанції для розгляду по суті, що підтверджується копією ухвали від 04.02.2022 Тячівського районного суду Закарпатської області про призначення підготовчого судового засідання на10 год. 00 хв. 03.03.2022.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.01.2022 щодо ОСОБА_8 , - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: