УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що на початку серпня 2021 року, (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , з метою протиправного особистого збагачення, шляхом систематичного вчинення незаконного придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу та наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфіну, вступив у попередню змову зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками для здоров`я невизначеного кола осіб, добровільно та умисно надав згоду на зберігання та збут наркотичних засобів.
З цією метою ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особиособливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, в невизначеній кількості, які в подальшому зберігав за місцем свого проживання та систематично збував самостійно, а також передавав ОСОБА_6 для подальшого збуту.
Водночас, ОСОБА_6 за спільною домовленістю ОСОБА_7 , з метою налагодження систематичного збуту наркотичних засобів, з числа своїх знайомих, розпочав підшукувати ймовірних та постійних покупців наркотичних засобів, що створило умови для безперебійного збуту вказаними особами особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу та наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфіну.
12.10.2021, в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яким користувався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, перелік яких міститься у клопотанні.
Далі, вище перелічені речі, предмети оглянуті, після чого у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 12.10.2021, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних криміналістичних експертиз у науково - дослідних експертних установах, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на виучені речі.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений його захисник.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Як вбачається з матеріалів клопотання, встановлено, що до вчинення кримінальних правопорушень має відношення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 12.10.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , під час проведення якого було виявлено та вилучено майно, перелік якого міститься у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені рослини можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вилучені речі необхідні для проведення експертного дослідження, з метою встановлення чи є вказані речовини наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речей, предметів та документів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 12.10.2021 року, відповідно до якої вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001115від 03.08.2021 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути використане в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно може містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1. сухі рослині зеленого кольору зі специфічним запахом, зовні схожі на рослини конопель у вигляді гілок рослин зеленого кольору загальною кількістю сорок штук які упаковані у три полімерні пакети чорного кольору, які опечатані паперовими бирками;

2. рослини рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом, зовні схожі на рослини конопель, які мають кореневу систему, які упаковані у полімерні пакети чорного кольору, які опечатані паперовими бирками;

3. одну гілка сухої рослини зі специфічним запахом зовні схожі на рослини конопель, які упаковано у спец-пакет № SUD4023238.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1