Справа № 509/351/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження № 0000188 від 24.06.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморська (Іллічівська) Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, холостого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого - у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України разом із угодою про визнання винуватості від 19.01.2022 р., -

ВСТАНОВИВ :

24 травня 2021 року, приблизно о 18:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись за місцем реєстрації та проживання за адресою : АДРЕСА_1 , в ході сутички, що виникла на побутовому ґрунті, внаслідок сварки між ним та його колишньою дружиною потерпілою ОСОБА_8 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, почав її хапати за руки, міцно стискаючи, декілька раз вдаривши її праву руку об стіну та штовхнувши її, внаслідок чого, потерпіла впала на підлогу, отримавши тілесні ушкодження у виді садна задньої поверхні середньої третини правого передпліччя, синця с садном задньої поверхні нижньої третини правого плеча, синця задньої поверхні середньої третини лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи виникли від дії тупих предметів чи удару об такі, і заподіяні можливо в строк та за механізмом, на які вказує потерпіла, та своїм характером і перебігом мають незначні швидкоплинні наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 , умисно спричинив легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вину свою ОСОБА_7 визнав повністю, показав суду, що скоїв кримінальний проступок при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, який згідно ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Суд встановив, що під час досудового розслідування, 19.01.2022 р., між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , була узгоджена, укладена та підписана угода про визнання винуватості, яка разом із обвинувальним актом були направлені до суду 21.01.2022 р. для її затвердження судом.

В судовому засіданні, прокурор просив суд, затвердити вказану угоду про винуватість, проти чого не заперечували підозрюваний та його захисник, підтвердивши умови угоди, добровільність її укладення, своїх підписів та узгодженої міри покарання в угоді з боку підозрюваного ОСОБА_7 , який в судовому засіданні повністю визнав себе винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце засідання повідомлялась належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій, просила суд, провести підготовче засідання без її участі, а також надавши на ім`я прокурора письмову заяву, в якій вона не заперечувала проти затвердження судом угоди про визнання винуватості ОСОБА_7 з призначенням останньому узгодженої між підозрюваним та прокурором міри покарання, враховуючи відсутність з її боку будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до Соколова.

На думку суду, вищевказану угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним слід затвердити, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема затвердити угоду.

Приписами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У відповідності до приписів ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини : ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Так, з умов угоди про визнання винуватості від 19.01.2022 р., укладену між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 , вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 125 КК України і зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального провадження, беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При чому, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., і який розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є : для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України, а для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Також, з угоди видно, що підозрюваний ОСОБА_7 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди у разі невиконання вказаної угоди відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрюваний розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, що він підтвердив в судовому засіданні.

До вказаної угоди про визнання винуватості, в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України була надана письмова згода прокурору від потерпілої ОСОБА_8 , в якій вона не заперечує щодо укладення вказаної угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 з призначенням покарання останньому узгодженої між ними міри покарання та письмова заява, в якій вона просить суд, проводити підготовче засідання без її участі.

На думку суду, вказана угода про визнання винуватості повністю відповідає приписам ст.ст. 469,470,472,473 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню судом в порядку ст.ст. 474,475 КПК України, проти чого не заперечували в судовому засіданні прокурор, підозрюваний та захисник, які просили суд затвердити угоду.

Керуючись ст.ст. 314,394,469,470,472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.01.2022 р., укладену між прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_4 ;

2. ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1