Справа № 473/4127/20
Номер провадження1-кп/473/51/2022
ВИРОК
іменем України

"14" січня 2022 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_9 ,

його захисник адвокат ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000858 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вінниця, Вінницької області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, офіційно не працює, не одружений, проте співмешкає без реєстрації шлюбу, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , на момент події, яка зазначена в обвинувальному акті, проживав за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2020 року, більш точний час не встановлено, до приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , де перебували ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та її співмешканець ОСОБА_9 , - прибув ОСОБА_14 .

Знаходячись у вказаній будівлі, під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_14 , який перебував в стані легкого алкогольного сп`яніння, з одного боку та ОСОБА_9 з іншого боку виник конфлікт в зв`язку з вимогою ОСОБА_14 залишення ОСОБА_9 домоволодіння та негайного виїзду за межі міста Вознесенська, які супроводжувалися погрозами та образами в бік ОСОБА_9 .

В ході конфлікту ОСОБА_9 та ОСОБА_14 вийшли за територію домоволодіння та перебували біля вхідних воріт, де між ними розпочалась штовханина. У ході з`ясування стосунків із ОСОБА_14 23.06.2020 року близько 01:30 год., більш точний час не встановлено, біля домоволодіння АДРЕСА_2 у ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклої неприязні до ОСОБА_14 , викликаною образою та погрозами з боку ОСОБА_14 , виник раптовий умисел, направлений на протиправне умисне заподіяння смерті ОСОБА_14 , реалізуючи який, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, наніс не менше 6 ударів совковою лопатою, яку тримав у руках, в область життєво важливого органу, а саме по голові ОСОБА_14 .

В подальшому ОСОБА_9 , виконавши усі дії, які вважав за необхідні для заподіяння смерті ОСОБА_14 , з метою приховання вчиненого злочину відтягнув ОСОБА_14 до узбіччя автодороги біля будинку АДРЕСА_3 .

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_9 внаслідок тяжкого забою головного мозку, який виник в результаті розтрощення кісток черепа, настала смерть ОСОБА_14 .

ОСОБА_9 вину визнав та пояснив, що того дня, коли сталася подія, зазначена в обвинувальному акті, ОСОБА_15 прийшов без запрошення додому до його співмешканки ОСОБА_16 . Того дня вони поминали її матір, тому запросили потерпілого до столу. Будулай випив та закусив, почав розповідати як він комусь зламав хребта. Він сидів навпроти потерпілого, який став йому погрожувати, хапатися за ніж, тому він злякався потерпілого, а коли вже проводжав Будулая, то той поставив вимогу, щоб він протягом 24 годин виїхав. Так як він був дуже наляканий та з огляду на висловлені потерпілим погрози зламати йому хребет він взяв совкову лопату, яка стояла в дворі та наніс два удари потерпілому по голові в район лоба. Той впав та почав хрипіти. Він злякався, відтягнув потерпілого по алеї і залишив десь через 3-4 будинки. Про те що потерпілий помер він дізнався вже вранці від співробітників поліції.

Також обвинувачений вказав, що потерпілий прийшов до них додому десь о 21-22 годині. За столом були він, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а Зіта прийшла пізніше десь об 11-11.30 год. вечора. Вказав, що він особисто алкогольні напої не вживає взагалі. Зазначив, що удари наносив потерпілому, коли той стояв в хвіртці, але впав ОСОБА_19 вже за межі двору. Удари наносив в область лоба, обличчя, голови совковою лопатою, яка стояла в дворі на відстані 1-2 метри від хвіртки. Сварки не було, він просив потерпілого покинути домоволодіння. Вказав, що потерпілий погрожував зламати йому хребет та вимагав виїхати протягом 24 годин, тому коли ОСОБА_19 почав йти на нього, він наніс йому удари лопатою. На допомогу він нікого не звав, про дії потерпілого в поліцію не повідомляв. Не знає чи був при тому присутній ОСОБА_20 , оскільки було темно. Вказав, що був одягнений в спортивний костюм, який зняв вранці коли йшов на ринок. Крові на собі він не бачив. Вказав що метою його дій було те, щоб потерпілий на нього не кидався. Зазначив, що потерпілий був вищий за нього на пів голови. Потерпілого відтягнув на 40-50 метрів, десь на 2-3 хати, чув як той хрипить, але тілесних ушкоджень у потерпілого не бачив, так як було темно. Зранку він ні крові, ні мізків на місці події не бачив, нічого не прибирав, пішов на ринок. Не перевіряв як там потерпілий.

Зазначив, що був зляканий, тому наніс удари потерпілому, оскільки було темно, то він не бачив, чи було щось в руках потерпілого в той момент. Вказав, що наносив удари зворотною стороною лопати, після того поставив її в дворі. Потерпілий вже не міг йти, тому він його відтягнув і зайшов до будинку та чекав, щоб той не повернувся. До швидкої про те, що сталося з потерпілим, - не повідомляв, допомогу надати потерпілому не намагався.

Потерпілий ОСОБА_21 , який згідно із його поясненнями, наданими в судовому засіданні, проживає в АДРЕСА_4 , - до суду з`явився лише один раз, попросив відкласти судовий розгляд для залучення захисника. Більше до суду потерпілий не з`являвся, судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи про всі судові засідання за допомогою смс-повідомлень на номер, який потерпілий вказав особисто, про доставку смс в матеріалах провадження є відповідні довідки. Клопотань про відкладення слухання справи чи про причини неприбуття до суду потерпілим жодного разу подано до суду не було.

Потерпілий ОСОБА_21 не намагався протягом значного часу дізнатися про стан судового провадження, де він має статус потерпілого, тоді як у рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

На допиті потерпілого ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не наполягали, клопотань про це не заявляли та до суду не подавали. Тому із врахуванням позицій учасників процесу та положень ст.325 КПК України судовий розгляд відбувся у відсутності потерпілого, оскільки можливо встановити обставини провадження у його відсутності, оскільки потерпілий очевидцем події, зазначеної в обвинувальному акті, - не був.

Під час судового розгляду свідки сторони обвинувачення надали такі показання.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що знає ОСОБА_9 . Того дня, коли сталася подія, він приїхав із с.Прибужани, зайшов до магазину в м.Вознесенськ, випив пива. Пішов на вул.Одеська до Чабан Анжели. Потім прийшов ОСОБА_22 , вони поїхали до міста, придбали їжу та горілку. Після чого сиділи у будинку ОСОБА_23 на веранді. Коли вже було темно, прийшов ОСОБА_19 , як пізніше він дізнався колишній ОСОБА_16 . Вони вживали горілку. Потім Будулай вирішив їхати додому, вони пішли його проводжати за ворота. Коли свідок стояв спиною, то почув удар, так як ОСОБА_22 ударив потерпілого. Прибив він його нормально. Він питав «Що ти натворив?». Будулай упав, був живий, а він (свідок) пішов спати. Не бачив чим обвинувачений вдарив потерпілого, мабуть лопатою.

Свідок вказав, що коли він прийшов до ОСОБА_23 , то та на вул.Одеській перебувала одна. Слободянюка тоді ще не було, він прийшов через 30 хв. 1 год. Вони зайшли до веранди. Обвинувачений не пив взагалі. Коли вже було темно і вони сиділи за столом - прийшов ОСОБА_24 . Це було влітку. Будулай пив алкоголь, він теж і ОСОБА_23 . Конфліктів, погроз - не чув. Свідок кілька разів відходив у туалет. ОСОБА_22 поводив себе спокійно, був не агресивний. Коли вони втрьох вийшли на вулицю, то вийшли за ворота та стояли прямо перед ними. Бадарлан стояв лицем до воріт, а свідок спиною. Погроз він не чув. ОСОБА_22 зайшов до двору, його трохи не було, а потім свідок почув пару ударів. Удар був в голову нанесений потерпілому довгим предметом. Бадарлан упав після другого удару, а ОСОБА_22 наніс ще 3 удари по голові, коли той лежав на землі. Потерпілий упав в квітник, рухався, був живий, він чув хрипи, все відбувалося швидко, свідок не встиг нічого зробити. Питав у обвинуваченого що той робить, той нічого не відповідав. Швидку та поліцію свідок не викликав. Зайшов до веранди і ліг спати. Допомоги ОСОБА_22 у свідка не просив. Анжела, коли він повернувся, мабуть була в будинку. Зранку його розбудили співробітники поліції і забрали у відділок. Зазначив, що чітко не пам`ятає, проте здається того дня у ОСОБА_22 була темна куртка і темні штани. ОСОБА_22 не казав йому нічого про погрози і ОСОБА_23 теж не казала. Коли ОСОБА_24 прийшов, то поводив себе нахабно, як циган. Свідку не сподобалась його поведінка, зауважень йому не робили. Він не бачив жестів уваги з боку ОСОБА_24 до ОСОБА_23 . Донька ОСОБА_23 з ними за столом не сиділа, проходила повз. В будинок з веранди ні він, ні ОСОБА_24 не заходили. На його питання про причини скоєного - ОСОБА_22 нічого йому не пояснював.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона проживала в цивільному шлюбі із обвинуваченим ОСОБА_9 близько двох років. Того дня вони відмічали роковини смерті її матері. Були ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ще один чоловік - ОСОБА_12 . Вживали спиртне, всі, окрім обвинуваченого, оскільки той не п`є. Потім пізніше прийшла її донька. ОСОБА_14 поводив себе агресивно по відношенню до ОСОБА_9 та вимагав, щоб той залишив її та їхав у Вінницю. На її вимогу та вимогу її доньки ОСОБА_14 не хотів залишати будинок. Коли вона лягла відпочити, то на крики на веранді вибігла її донька. Бадарлан кидався з ножем на ОСОБА_25 , а ОСОБА_26 викинула той ніж. Вони лягли відпочивати, проте чули якісь крики на вулиці. Свідок вказала, що спиртне вживали десь годин дві, ОСОБА_22 не пив. Просили ОСОБА_24 піти, оскільки хотіли відпочивати. ОСОБА_25 просив залишити потерпілого будинок. Вона пішла спати, а ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_27 залишилися на веранді. ОСОБА_25 був одягнений начебто в спортивний костюм точно вона не пам`ятає. Бійку вона не бачила, лише вранці, коли їх розбудили співробітники поліції, дізналася про те, що сталося. Поліція показувала фото з місця полії. Їх вивели за хвіртку, там було багато машин. Зазначила, що кров та труп вона не бачила тільки фото. Після цього ОСОБА_22 вона не бачила, оскільки його затримали. Вказала, що відпочивати вона пішла десь об 11-12 годині вечора. Кров не прала і не витирала. Ваха спав на веранді і його забрали у райвідділок. Донька теж спала і нічого не бачила. Пояснила, що під час обшуку вилучили її кросівки та пару сарафанів, штани сірі, лопату в кутку біля воріт з дерев`яним держаком. Вранці слідів крові вона на вулиці не бачила.

Також свідок пояснила, що спілкувалися нормально з ОСОБА_24 . Незадовго до події бачила його брата і той питав чи не візьме вона на квартиру ОСОБА_19 вона відмовилася. Від ОСОБА_28 вимагав за 24 години виїхати у Вінницю. Спілкувався нахабно. Казав ОСОБА_25 погані слова, став чіплятися. Коли вона лягла відпочивати - Будулай сів на кріслі в кімнаті, вона просила його піти, про те ж саме просив і ОСОБА_25 . Бадарлан взяв ніж, який забрала та викинула ОСОБА_26 . ОСОБА_25 провів його. Вона була випивши, ОСОБА_24 теж. Почали пити о 5-6 годині вечора, пили горілку, пиво. ОСОБА_25 не пив. Не звертав увагу на все, мовчав. Ніж вона особисто не бачила ОСОБА_26 їй казала.

Неповнолітня свідок ОСОБА_29 пояснила, що вона прийшла додому, поїла з усіма та просила Будулая піти, оскільки була вагітна та хотіла спати. Прийшла вона десь о 9-10 год. вечора, там вже були мама, ОСОБА_25 , ОСОБА_19 та ще один чоловік. Просили ОСОБА_24 піти, але той вимагав, щоб ОСОБА_25 за 24 години забрався. Будулай не хотів йти, замахувався на ОСОБА_25 ножем, який вона забрала. Це було на веранді, коли вони його випроводжали. Вона вибила ніж, закрила хвіртку і зайшла в хату. ОСОБА_25 теж. Лягли відпочивати. Вранці їх розбудила поліція, показували фото. На стінці були мізки, кров була на стінці біля хвіртки мама показувала. Вона особисто нічого не прибирала. В день події ОСОБА_25 був одягнений в кофту і чорні штани, на ногах були капці. Одяг і кросівки мамині забрала поліція і штикову лопату з двору теж забрали. Вона не бачила чи вночі ходив ОСОБА_27 . Також свідок пояснила, що відразу, коли вона прийшла додому, знайома з нею була, яка теж трохи посиділа. Сварок за столом не було. Коли знайома пішла, Будулай став казати ОСОБА_25 : «Хто ти тут такий? Їдь у Вінницю», ображав нецензурно.

Про безпосереднє дослідження речових доказів, а також про допит потерпілого, інших свідків, зазначених в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не наполягали, клопотань про це не заявляли та до суду не подавали, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) - вони судом не досліджувалися.

Судово-медичний експерт ОСОБА_30 , допитаний відповідно до положень ст.356 КПК України, - пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу трупа потерпілого ОСОБА_14 . В експертизі не зазначено про шість ударів по голові потерпілого, а в обвинувальному акті зазначено, оскільки він як експерт був допитаний під час слідства. Про те, що було не менше шести контактуючих ударів свідчить характер тілесних ушкоджень. Не виключено, що якщо предмет, яким наносилися удари, мав кілька граней, то такі ушкодження могли утворитися і від 2 чи 3 контактів. Чи могли бути нанесені удари потерпілому лопатою йому як експерту таке питання при призначенні експертизи слідчим не ставилося. На дослідження йому було надано лише труп потерпілого, навіть якби йому надали лопату, яка ймовірно була знаряддям злочину, - він не може відповісти на питання чи нею були нанесені удари оскільки такі питання належать до компетенції криміналістичної експертизи. Він лише встановив, що удари були нанесені предметом як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею. Таким предметом може бути дошка, нога, не виключено, що й лопата. При виявленні трупа він приймав участь в огляді місця події. Труп лежав в провулку, обличчям догори, яке було залито кров`ю, одмивали вже в морзі. Мала місце відкрита черепно-мозкова травма. Навіть при своєчасному наданні медичної допомоги життя потерпілого не вдалось би врятувати. Удари потерпілому наносилися в дуже короткий проміжок часу. Також був крововилив на тильній поверхні правої кисті та в ділянці тіла грудини садно.

На підставі наданих стороною обвинувачення письмових доказів та висновків експертиз було встановлено наступне.

Згідно із витягом із ЄРДР (а.к.68 том 1) інформацію до реєстру про дану подію було внесено 23.06.2020 року о 08:00:21 год. на підставі усної заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з рапортом, який був зареєстрований у Вознесенському ВП за №5273 (а.к.п.125 том 1) 23.06.20 року о 05:24 надійшло повідомлення із служби 102 про те, що за адресою м.Вознесенськ по дорозі як їхати з Прибужан, де залізничний міст, в провулку лежить невідомий чоловік з розбитою головою, багато крові, чоловік не рухається.

Також надано рапорт, який зареєстрований 23.06.2020 року за №5275 (а.к.п.126 том 1), що містить аналогічне повідомлення, яке надійшло від бригади швидкої про те, що в АДРЕСА_5 навпроти будинку виявлено труп чоловіка з переламаним черепом.

23.06.2020 року в період часу з 06:30 по 10:05 год. було проведено невідкладну слідчу дію - огляд місця події та складено відповідний протокол з фототаблицями (а.к.п.127-140 том 1). Згідно з цим протоколом у провулку Кравченко в м.Вознесенськ Миколаївської області з правої сторони проїжджої частини вулиці під стінкою господарської будівлі будинку по АДРЕСА_3 було виявлено труп чоловічої статі. На одязі під час проведення огляду було виявлено плями темно-бурого кольору. На голові трупу є ушкодження. На дорозі виявлено слід волочіння, який продовжується у напрямку центру міста, навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 повертає у лівий бік у напрямку вказаного будинку. Слід волочіння починається від клумби справа від вхідних воріт до буд. АДРЕСА_2 перед самим будинком. В клумбі є сліди бурого кольору. Клумба огороджена каменем, фрагментами цементу, на яких є нашарування речовини бурого кольору. З плями бурого кольору у клумбі зроблено змив, який запаковано у паперовий конверт №1, також зроблено змив з плями бурого кольору із стінки житлового будинку №46 конверт №2. У клумбі виявлено 2 відбитки протектору підошви взуття, з яких виготовлено 2 гіпсові зліпки та опечатано в 2 окремі пакети. Також біля слідів волочіння трупу вилучено відбиток протектора взуття. З фрагменту цементу з плямами бурого кольору вилучено мікроволокна, які опечатано у пакет №3. З обох рук трупа вилучено мікрооб`єкти (волокна) червоного кольору, які опечатано в конверті №4. Перелічені об`єкти вилучено до Вознесенського ВП.

Згідно з актом від 23.06.2020 (а.к.п.141 том 1) під час огляду місця події було застосовано службову собаку, яка під час огляду від слідів волочіння трупу вивела з провулку Кравченко на вул.Кірова до буд.46.

З метою встановлення даних про особу потерпілого до матеріалів провадження долучено копію особової картки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п.145 том 1), витяг з державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження (а.к.п.146 том 1) та витяг з Єдиного державного демографічного реєстру (а.к.п.147 том 1).

Окрім того на підстави заяви від 23.06.2020 року (а.к.п.156 том 1) постановою слідчого від 23.06.2020 року (а.к.п.157, 158 том 1) в якості потерпілого на стадії досудового слідства було залучено ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_6 (на що вказує копія паспорта потерпілого (а.к.п.159 том 1)).

Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №174 від 23.06.2020 року (а.к.п.148-149 том 1) причиною смерті потерпілого ОСОБА_14 вказано тяжкий забій головного мозку, розтрощення черепу.

На підставі постанови слідчого від 23.06.2020 року було призначено проведення судово-медичної експертизи (а.к.п.150 том 1), згідно з висновком якої №174, яка була розпочата 23.06.2020 о 10:00 год., закінчена 07.07.2020 (а.к.п.151-155 том 1) встановлено, що:

смерть ОСОБА_14 , 1982 р.н., настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася багатофрагментарними та багатоосколковими переломами кісток склепіння та основи черепа, тяжким забоєм головного мозку, на що вказують результати розтину трупа. Враховуючи ступінь вираженості трупного заклякання в м`язах трупа, час відновлення кольору трупних плям після натискання на них, причину смерті, смерть могла наступити за 4-8 годин до розтину трупа;

при судово-медичній експертизі трупа виявлено тяжкий забій головного мозку з багатофрагментарними та багатоосколковими переломами кісток склепіння та основи черепа, переломами кісток носу, крововиливами в м`які покрови голови з внутрішньої сторони, крововиливами в ділянці лоба справа, зліва та по центру, на нижніх та верхніх повіках обох очей, спинці носа, в видимій склері обох очей, раною в ділянці лоба більше справа. Крововилив з саднами на тильній поверхні правої кисті. Садна в ділянці тіла грудини. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею. Тілесні ушкодження виникли незадовго до настання смерті;

згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року п.2.1.3. А.Б.В. тяжкий забій головного мозку з багатофрагментарними та багатоосколковими переломами кісток склепіння та основи черепа, переломами кісток носу, крововиливами в м`які покрови голови з внутрішньої сторони, крововиливами в ділянці лоба справа, ліва та по центру, на нижніх та верхніх повіках обох очей, спинці носа, в видимі склери обох очей, раною в ділянці лоба більше справа носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Згідно п.2.3.5. крововилив з саднами на тильній поверхні правої кисті, садна в ділянці тіла грудини носять ознаки легких тілесних ушкоджень;

на тілесних ушкодженнях не відобразилась поверхня травмуючого предмета (предметів). Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару (ударів) руками, ногами;

при судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 1,49% о, в сечі 2,31% о, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Під час слідства для проведення експертиз були отримані такі зразки.

Згідно з протоколом освідування особи від 23.06.2020 року (а.к.п.165 том 1) слідчий на підставі постанови прокурора від 23.06.2020 року в присутності інспектора-криміналіста ОСОБА_31 , захисника ОСОБА_10 провів освідування підозрюваного ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_9 добровільно надав зразки слини та букального епітелію, які були поміщені в паперові конверти №1, №2. Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 23.06.2020 року надав заяву про добровільне надання ним зразків слідчому (а.к.п.166 том 1).

Також на підставі постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 23.06.2020 року (а.к.п.167-168 том 1) згідно з протоколом від 24.06.2020 року (а.к.п.169 том 1) у підозрюваного ОСОБА_9 в приміщенні Вознесенської ЦРЛ були відібрані зразки крові.

Після отримання вказаних зразків на підставі постанови слідчої від 02.07.2020 року (а.к.п.174 том 1) було призначено проведення молекулярно-генетичної експертизи, згідно з висновком якої №707 від 06.08.2020 року (а.к.п.177-188 том 1) було встановлено генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_15 (об`єкт №1), підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт №2), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

На підставі постанов слідчої від 02.07.2020 року (а.к.п.28, 39 том 2) було призначено проведення імунологічної експертизи речових доказів та згідно з висновком №457-і від 09.07.2020 року (а.к.п.30-32 том 2) було встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютинінами антиА з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО. А згідно з висновком №459-і від 17.07.2020 року (а.к.п.41-44 том 2) - кров ОСОБА_14 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами антиА і антиВ ізосерологічної системи АВО.

Також на підставі постанови слідчої від 02.07.2020 року (а.к.п.20-21 том 2) було призначено проведення судово-медичної експертизи речових доказів (на експертизу було надано одяг з трупу ОСОБА_14 )., згідно з висновком якої №463-і від 20.07.2020 року (а.к.п.23-27 том 2) встановлено, що на куртці, штанах в об.№7, 8, 9, парі кросівок, знайдена кров людини. Дані серологічного дослідження не виключають можливості походження крові від особи (осіб) з групою О з ізогемаглютинінами антиА, антиВ, в тому числі від ОСОБА_14 .

Постановою слідчого від 10.07.2020 року (а.к.п.142-143 том 1) визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського ВП: зразок крові підозрюваного, який знаходиться у паперовому пакеті; зразок букального епітелію підозрюваного, який поміщено до паперового конверту; мікроволокно червоного кольору, вилучене під час обшуку, мікроволокно червоного кольору з рук трупа; фрагмент бинту (зразок для порівняння), фрагмент волокна з цеглини в клумбі перед будинком АДРЕСА_5 . Зазначені речові докази згідно з квитанцією (а.к.п.144 том 1) отримано поліцією на зберігання.

Постановою слідчої від 12.08.2020 року (а.к.п.198 том 1) визнано та приєднано до кримінального провадження речові докази: повернений після експертизи зразок крові потерпілого ОСОБА_14 ; зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_9 , які упаковані до експертного пакету №5423765; совкова лопата, яка поміщена до первинної упаковки та запакована в прозорий полімерний пакет, опечатаний полімерною пломбою білого кольору L87376488. Вказані докази здано на зберігання до Вознесенського ВП згідно квитанції (а.к.п.199 том 1).

Як вбачається з протоколу затримання від 23.06.2020 року (а.к.п.160-162 том 1) 23 червня 2020 року фактичний час затримання 07 год. 20 хв. ОСОБА_9 було затримано в присутності захисника ОСОБА_10 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. В ході затримання в присутності понятих під час особистого обшуку ОСОБА_9 у нього було вилучено взуття темно-зеленого кольору, яке було поміщено до сейф-пакету ЕХР0414188.

Вказане взуття, яке було вилучено у підозрюваного ОСОБА_9 23.06.2020 року під час його затримання, було предметом експертного дослідження, Так на підставі постанови слідчої від 12.07.2020 року (а.к.п.200-201 том 1) було призначено проведення комплексної криміналістичної експертизи, згідно з висновком якої №597 від 02.09.2020 року (а.к.п.204-213 том 1) було встановлено, що на гіпсовому зліпку, вилученому в ході огляду місця події 23.06.2020 року слід не придатний для ідентифікації (слід низу підошви взуття). Так само інші сліди підошви взуття експертом ідентифіковані не були. Разом із тим у висновку експертизи №597 від 02.09.2020 року зазначено, що слід низу підошви взуття з розміром 105 на 105 мм, зафіксований у гіпсовому зліпку з розмірами сторін 186 на 154 мм, вилучений в ході ОМП 23.06.2020 р. біля будинку АДРЕСА_2 , ймовірно залишений низом підошви босоніжка на праву ногу, вилученого 23.06.2020 під час затримання ОСОБА_9 (а.к.п.213 том 1 на зворотному аркуші).

Постановою слідчої від 10.09.2020 року (а.к.п.230 том 1) визнано та приєднано в якості речових доказів повернені після експертизи босоніжки, які поміщено до сейф-пакету №5513575, кросівки, які поміщено до сейф-пакету №5513576, чотири гіпсові зліпки, які поміщено до сейф-пакету №5513577. Вказані докази здано на зберігання до Вознесенського ВП згідно квитанції (а.к.п.231 том 1).

Постановою слідчої від 19.09.2020 року (а.к.п.48 том 2) визнано та приєднано до кримінального провадження речові докази: змив РБК з клумби, який поміщено до паперового конверту №1; змив РБК із стіни будинку АДРЕСА_5 , який поміщено до паперового конверту №2; фрагмент цементу з РБК, який поміщено до експертного пакету ЕХР №0267022; зразок крові ОСОБА_9 на марлі, рушник зеленого кольору, який поміщено до сейф-пакету ЕХР №0425555; одяг потерпілого ОСОБА_14 , а саме кофта та штани, футболка, які поміщено до сейф-пакету №4502909. Вказані докази здано на зберігання до Вознесенського ВП згідно квитанції (а.к.п.49 том 2).

Висновок експертизи №163 від 29.09.2020 року виключає вчинення злочину ОСОБА_9 в стані неосудності, оскільки на підставі постанови слідчої від 01.09.2020 року (а.к.п.53 том 2) було призначено проведення психолого-психіатричної експертизи та відповідно до висновку №163 від 29.09.2020 року (а.к.п.54-66 том 2) встановлено, що ОСОБА_9 на період інкримінованого правопорушення та на час проведення експертизи на будь-який психічний розлад не страждав та не страждає. Психічний стан ОСОБА_9 на час інкримінованого правопорушення та на час проведення експертизи не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 на період інкримінованого правопорушення перебував у стані емоційної напруги (фрустрації), який не зробив істотного впливу на його свідомість та поведінку. У стані фізіологічного афекту він не перебував. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує.

В даному кримінальному провадженні суд визнає недопустимим доказом протоколу обшуку від 23 червня 2020 року (а.к.п.108-113 том 2).

Так в ході слідства на підставі ухвали слідчого судді від 23 червня 2020 року (а.к.п.107 том 2) було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_2 .

Як вбачається із протоколу обшуку від 23 червня 2020 року (а.к.п.108-113 том 2) під час проведення цієї слідчої дії були вилучені совкова лопата з нашаруванням невідомої рідини (яка була виявлена в дворі), спортивні штани чоловічі темно-сірого кольору, рушник зеленого кольору, джинси чоловічі темно-сірого кольору, кросівки чорного кольору, два жіночі сарафани, спортивна кофта темно-сірого кольору.

Під час проведення обшуку 23 червня 2020 року застосовувалася відеофіксація на цифрову відеокамеру «Panasonic Full HD HC-V 260» та суду було надано додаток до вказаного протоколу флеш накопичувач з відеозаписом.

При спробі здійснення перегляду відеозапису обшуку в судовому засіданні 04.11.2021 року (а.к.п.137 том 2 на звороті) згідно із правилами, які встановлені ст.359 КПК України, - відтворити відеозапис процедури обшуку не вдалося, оскільки флешнакопичувач (а.к.п.114 том 2) згідно із повідомленням спеціаліста з комп`ютерних технологій суду пошкоджено та переглянути його не можливо.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У рішенні Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року зазначено, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 7 серпня 2019 року справа № 607/14707/17 Провадження №51-2604 км 19: «умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних».

Натомість як результати обшуку 23 червня 2020 року неналежно оформлені як джерело доказів у даному провадженні.

Так, ч.10 статті 236 КПК України визначено, що обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису. Також згідно із ч.1 ст.107 КПК України визначено, що виконання ухвали слідчого судді про проведення обшуку в обов`язковому порядку фіксується за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Згідно із п.1 та 2 ч.1 ст.103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Частина 2 ст.104 КПК України передбачає, що запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

З огляду на неналежне оформлення джерела доказів, а саме відсутність належної фіксації процедури проведення обшуку та допущені порушення вимог ч.10 ст.236, ч.1 ст.107, ч.1 ст.103, ч.2 ст.104 КПК України суд визнає недопустимим доказом протоколу обшуку від 23 червня 2020 року (а.к.п.108-113 том 2), оскільки відеозапис його проведення, який є додатком до протоколу, - не можливо відтворити з причин від суду не залежних.

Оскільки суд визнає недопустимим доказом протокол обшуку від 23 червня 2020 року, то відповідно недопустимими є й речові докази, отримані під час його проведення, а також висновки експертиз, які були проведення із використанням цих речових доказів, оскільки згідно з практикою Європейського суду з прав людини сформовано доктрину «плодів отруєного дерева» про те, що якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Так, під час проведення обшуку від 23 червня 2020 року були вилучені совкова лопата з нашаруванням невідомої рідини (яка була виявлена в дворі), спортивні штани чоловічі темно-сірого кольору, рушник зеленого кольору, джинси чоловічі темно-сірого кольору, кросівки чорного кольору, два жіночі сарафани, спортивна кофта темно-сірого кольору, які потім було визнано речовими доказами та надано для проведення експертиз.

Ці речові докази, які визнані такими постановами слідчого 23.06.2020 року (а.к.п.135 том 2), 16.10.2020 року (а.к.п.1 том 2), 05.10.2020 року (а.к.п.18 том 2), та на них було накладено арешт з метою збереження речових доказів на підставі ухвал слідчого судді від 26.06.2020 року (а.к.п.170-171 том 1, а.к.п.130-131 том 2), від 26.06.2020 року (а.к.п.172-173 том 1, а.к.п.126-127 том 2), - суд визнає недопустимими доказами.

Враховуючи доктрину «плодів отруєного дерева» зазначені речові докази суд визнає недопустимими доказами та відповідно до цієї доктрини та положень ч.5 ст.101 КПК України про те, що висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими, - недопустимими доказами суд визнає також:

висновок молекулярно-генетичної експертизи №702 від 06.08.2020 року (а.к.п.192-197 том 1) об`єкт дослідження - совкова лопата;

висновок молекулярно-генетичної та трасологічної експертизи №801 від 10.09.2020 року (а.к.п.216-229 том 1) об`єкт дослідження - кросівки;

висновок молекулярно-генетичної експертизи №708 від 07.10.2020 року (а.к.п.236-251 том 1) об`єкти дослідження - кофта, джинси та спортивні штани;

висновок судової біологічної експертизи №800 від 22.09.2020 року (а.к.п.6-17 том 2) об`єкти дослідження - жіночі сарафани;

висновок імунологічної експертизи речових доказів №458-і від 16.07.2020 року (а.к.п.36-38 том 2) об`єкт дослідження - рушник.

Суд, дослідивши під час судового розгляду кримінального провадження докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, враховуючи визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , покази обвинуваченого та свідків, документи та висновки експертиз, пояснення експерта, надані для роз`яснення висновку судово-медичної експертизи, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення, - доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) з огляду на наступне.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно Постанови ВСУ від 15 травня 2014 року №5-12кс14 за нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Про умисел обвинуваченого ОСОБА_9 , спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 , свідчать обставини вчиненого ним діяння та досліджені докази з огляду на кількість, спосіб, механізм, локалізацію заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, знаряддя вчинення злочину, причину настання смерті потерпілого ОСОБА_14 , прямий причинно-наслідковий зв`язок між діянням винного і настанням смерті потерпілого, поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 під час вчинення злочину та після нього, з якої вбачається, що він усвідомлював, що його дії можуть призвести та призвели до смерті потерпілого ОСОБА_14 , жодної допомоги потерпілому після вчиненого обвинувачений не надав і не намагався надати.

Так, знаряддям вчинення злочину, як вбачається із показів обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_32 була лопата, якою обвинувачений наніс удари в життєво важливий орган потерпілого ОСОБА_14 , а саме в голову.

Посилання захисту на те, що таких ударів було саме два, а не шість, як зазначено в обвинувальному акті, на кваліфікацію дій обвинуваченого не впливають, оскільки саме від ударів, спричинених обвинуваченим, настала смерть потерпілого. До того ж в обвинувальному акті не стверджується, що ударів було саме шість, а лише вказано «не менше шести», тобто не виключено, що їх могло бути й інша кількість, менше шести.

Крім того, з показів обвинуваченого вбачається, що потерпілий після отриманих ударів не рухався, хрипів, йти не міг, тому обвинувачений відтягнув його від місця, де сталася подія. та залишив напризволяще. Після нанесення ушкоджень обвинувачений подальшою долею потерпілого не цікавився, а зранку був затриманий поліцією.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує, що згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання враховуються характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він під час судового розгляду провадження каявся у вчиненому, усвідомивши протиправність своєї поведінки та її наслідки, сприяв у розкритті злочину під час досудового слідства, приймаючи участь у проведенні слідчих дій. Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст..67 КК України, - судом встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, раніше не судимий згідно з вимогою про судимість (а.к.п.67, 105 том 2); на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п.69-72 том 2); за місцем проживання характеризується добре (а.к.п.73, 75 том 2); згідно з характеристикою наданою ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», під час утримання в установі характеризується задовільно (а.к.п.78 том 2), проживає з матір`ю та братом, який є інвалідом 2 групи (а.к.п.76, 157, 158 том 2); те, що обвинувачений ОСОБА_9 має певні соціальні зв`язки, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України належить до особливо тяжких злочинів проти життя особи, - суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України у вигляді позбавлення волі.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи виключають застосування при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання застосування положень ст.69 КК України, як про те в судових дебатах просили обвинувачений та його захисник.

Так, ст.69 КК України передбачає, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Так в Постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року справа № 370/2596/18 провадження № 51-3884км20 зазначено, що призначення більш м`якого покарання, ніж зазначене в санкції кримінально-правової норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені у справі обставини в своїй сукупності настільки істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
Судом було встановлено дві обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , проте навіть ці обставини не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до категорії особливо тяжких злочинів проти життя особи та внаслідок вчинення такого злочину обвинуваченим настала смерть потерпілого. Відновити цю ситуацію жодним чином не можливо, як і відшкодувати спричинену шкоду, оскільки життя людини визнається найвищою соціальною цінністю (ст.3 Конституції України).

Крім того, покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України без застосування положень ст.69 КК України - буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого ОСОБА_9 злочину. Так, визначаючи поняття справедливості щодо призначення кримінальних покарань Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного» (п.4.1 Рішення КСУ від 02.11.2004 року №15-рп/2004 (справа про призначення судом більш м`якого покарання).

Відповідно до ст.124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають витрати за проведення лише тих судових експертиз, які визнані судом допустимими доказами, а саме: висновок молекулярно-генетичної експертизи №707 від 06.08.2020 року - вартість експертизи 2597,84 грн. (а.к.п.176 том 1), висновок комплексної криміналістичної експертизи №597 від 02.09.2020 року - вартість експертизи 3595,90 грн. (а.к.п.203 том 1), а всього у розмірі 6193,74 гривень.

У зв`язку із визнанням недопустимими доказами експертиз, предметом яких були речові докази, які суд визнав недопустимими доказами через визнання недопустимим доказом протоколу проведення обшуку від 23.06.2020 року, а саме: молекулярно-генетичної експертизи №702 від 06.08.2020 року вартість експертизи - 6277,98 грн. (а.к.п.191 том 1), молекулярно-генетичної та трасологічної експертизи №801 від 10.09.2020 року вартість експертизи 12314,24 грн. (а.к.п.215 том 1), молекулярно-генетичної експертизи №708 від 07.10.2020 року вартість експертизи - 27905,03 грн. (а.к.п.235 том 1), судової біологічної експертизи №800 від 22.09.2020 року вартість експертизи - 14278,33 грн. (а.к.п.5 том 2), зазначені судові витрати у сумі 60775,58 гривень за проведення цих експертиз не підлягають стягненню з обвинуваченого та їх слід віднести на рахунок держави.

Згідно із вимогами ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді від 26.06.2020 року (а.к.п.170-171 том 1, а.к.п.130-131 том 2) та від 26.06.2020 року (а.к.п.172-173 том 1, а.к.п.126-127 том 2) на речові докази та долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відсутні підстави для застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу до моменту набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілим пред`явлено не було.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_9 за цим вироком обчислювати з моменту приведення вироку до виконання після набрання вироком законної сили.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 23.06.2020 року (протокол затримання від 23.06.2020 року (а.к.п.160-162 том 1)) по 09.07.2021 року (ухвала суду від 09.07.2021 року про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт).

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_9 та доставки його до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» вул.Брацлавська, 2, м.Вінниця, 21100 після вступу вироку з законну силу доручити Вінницькому районному управлінню поліції ГУНП Вінницькій області, вул.Пирогова 4а, м.Вінниця, 21018, .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави 6193,74 гривень витрат за проведення експертиз.

Інші судові витрати у розмірі 60775,58 гривень у зв`язку із визнанням недопустимими доказами висновків експертиз - віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 26.06.2020 року на вилучене 23.06.2020 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 майно останньої, а саме: кросівки чорного кольору з підошвою чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, сарафан чорно-білого кольору з орнаментом (квіти) червоного кольору із слідами речовини бурого кольору, сарафан жіночій переважно блакитного кольору із слідами речовини бурого кольору, рушник зеленого кольору із слідами речовини бурого кольору та зазначені речові докази повернути ОСОБА_13 .

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 26.06.2020 року на вилучене 23.06.2020 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 належне останньому майно, а саме: совкову лопату із слідами невідомої речовини, чоловічі спортивні штани темно-сірого кольору з плямами бурого кольору, джинси чоловічі синього кольору із слідами речовини бурого кольору, спортивну кофту темно-сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, та зазначені речові докази, за винятком совкової лопати, - повернути ОСОБА_9 .

Наступні речові докази, а саме: зразок крові потерпілого ОСОБА_14 ; зразок букального епітелію та зразок крові підозрюваного ОСОБА_9 , мікроволокно червоного кольору, вилучене під час обшуку, мікроволокно червоного кольору з рук трупа; фрагмент бинту (зразок для порівняння), фрагмент волокна з цеглини в клумбі перед будинком АДРЕСА_5 , чотири гіпсові зліпки, змив РБК з клумби, фрагмент цементу з РБК, одяг потерпілого ОСОБА_14 , а саме кофта та штани, футболка, совкову лопату зі слідами невідомої речовини, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1