21 грудня 2021 року м. Хмельницький
17.12.2021 року слідчий СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 )/
В обґрунтування даного клопотання слідчим зазначено, що 14.12.2021 близько 13 год. 05 хв. невстановлена особа, перебуваючи у дворі багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , відкрито викрала з жіночої сумочки мобільний телефон IPHONE XS та гаманець з грошовими коштами в сумі 1500 грн та банківськими картками, чим завдала ОСОБА_5 майнової шкоди.
В ході досудового розслідування було встановлено, що дане кримінальне правопорушення зафіксували камери відеоспостереження, які знаходяться на фасаді будинку АДРЕСА_1 .
З метою всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинення вказаного правопорушення, а також з метою встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до матеріалів відеозапису з камер відеоспостереження, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , які перебувають у власності, обєднання співвласників багатоквартирного будинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , керівником якого є ОСОБА_6 , з метою зняття копії вказаних відеоматеріалів, з можливістю вилучення фрагменту відеозапису на якому відображена описана подія викрадення майна та подальшого запису на носій інформації оптичний диск типу «DVD» та/або «CD».
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте у клопотанні слідчого міститься заява про проведення розгляду даного клопотання без його участі. Також, слідчий, просить розглянути подане клопотання за відсутності особи, у володінні якої знаходяться вказані речі та документи.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що воно не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором ч.1 ст.160 КПК України.
Відповідно до пунктів 5 та 6 ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні повинно бути зазначено зокрема значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Приписами частин 5 та 6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
У своєму клопотанні слідчий просить надати доступ до відеозаписів з камер відеоспостереження розташованих за адресою АДРЕСА_1 , які перебувають у власності, ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 ), за період часу з 12 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. 14.12.2021 року.
Частинами першою та другою ст. 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить відомості, зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо, котрі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених ч. 1 цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Отже, матеріали відеозйомки (у тому числі відеозйомки з камер спостереження) є документами, а тому мають бути отримані у процесуальній формі, що передбачена для документів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IVу випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Указане відповідає правовому висновку Верховного Суду у постанові від 10.09.2020 за наслідком розгляду справи № 751/6069/19.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Отже, отримання тимчасового доступу до речей і документів та можливість визнання таких речей та/або документів речовими доказами у кримінальному провадженні має бути проведена із дотриманням визначеної законом процедури.
Разом із цим, тимчасовий доступ до речей та документів не є інструментом збору доказів.
Тому його застосування можливе виключно за умови, коли сторона кримінального провадження зіткнулася з труднощами в зборі доказів, які, зокрема, можуть убачатись в існуванні певних заборон для розголошення даних, або володільці речей та документів відмовляються добровільно надати необхідні докази.
Водночас тимчасовий доступ можливий лише в рамках наявного кримінального провадження, його застосування має відповідати його інтересам, а використання такого інструменту доступне виключно стороні кримінального провадження.
Отже, належними способами отримання речей і документів крім тимчасового доступу до них на підставі ухвали слідчого судді є визначені ст..93 КПК України способи збирання доказів, серед яких витребування інформації від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей.
Про допустимість отриманих у такому порядку відомостей свідчить і судова практика.
У постанові від 15.05.2018 р. за результатом розгляду справи № 713/1622/16-к Верховний Суд дійшов висновку про те, що суди першої та апеляційної інстанції визнали обґрунтовано визнали належним і допустимим доказом відео з камери телефону обвинуваченої, яке вона надала до суду та яким підтверджено, що нею не вчинялось інкримінованих їй дій.
Верховний Суд в ухвалі від 25.03.2019 р.( Справа №754/2178/18) зазначив, що спростовуючи твердження захисника щодо отримання відеозапису за яким була проведена автотехнічна експертиза, поза межами правового поля, апеляційний суд встановив, що старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві 25 вересня 2017 року до генерального директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було направлено запит про надання відеозапису з вебкамер №6 та АДРЕСА_3 за 27 вересня 2017 року в період часу з 06:00 по 07:00. На виконання цього запиту генеральним директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було надано запитуваний відеозапис.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що долучення слідчим до матеріалів кримінального провадження відеозапису з вебкамер №6 та АДРЕСА_3 за 27 вересня 2017 року в період часу з 06:00 до 07:00 було здійснено у передбачений КПК спосіб. З вказаним висновком погоджується й Верховний Суд.
Слідчий суддя звертає свою увагу на те, що жодних відомостей, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що слідчий вживав заходів для отримання зазначених відеозаписів у особи, яка ними володіє та обґрунтування труднощів їх отримати у визначений КПК України спосіб без відповідної ухвали слідчого судді, матеріали клопотання не містять. .
За таких обставин, є передчасним, і таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.159- 164 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1