Справа № 724/850/21
Провадження № 1-кп/724/96/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин кримінальне провадження №0000008 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Круглик, Хотинського району, Чернівецької області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , не працюючого, одруженого, маючого на своєму утриманні одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, освіта вища раніше не судимого,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2021 року ОСОБА_5 знаходився біля магазину ФОП « ОСОБА_7 », який розміщений на АДРЕСА_2 , де сидячи за столом вживав алкогольні напої та разом із односельчанами грав в карти, а біля нього в безпосередній близькості стояв потерпілий ОСОБА_8 , який спостерігав за грою.

Приблизно о 16 год. 07 лютого 2021, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по закінченню гри в карти встаючи із-за столу проявив злочинну недбалість та не передбачивши можливості настання від вчинених ним дій суспільно-небезпечних наслідків, хоча міг та повинен був їх передбачити, відштовхнув в сторону ОСОБА_8 , який перечепившись за огороджу не втримався на ногах впав на землю при цьому отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому міжвертлюгового відділу лівої стегнової кістки, яке, згідно висновку експерта № 36екс-Н від 12.03.2021, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як таке, що призвело до тривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, при цьому пояснив суду, що в лютому 2021 року разом із знайомими грали в карти біля магазину с. Круглик. Згодом, до них також приєднався ОСОБА_9 . Коли він вставав із-за столу, то випадково штовхнув потерпілого, який раптово не втримавшись на ногах, упав на землю та вдарився при цьому, зазначив, що останній впав мабуть через те, що було дуже слизько, оскільки це була зима. Цивільний позов ОСОБА_8 не визнає. Підтвердив, що пив пиво, однак в стані алкогольного сп`яніння не перебував.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив суду, що 07 лютого 2021 року у другій половині дня, він прийшов до магазину с. Круглик, де побачив, що ОСОБА_5 та інші хлопці грають в карти. Один, із хлопців запропонував і йому зіграти з ними в карти, на що він погодився. Взявши карти в руки, його вдарив ОСОБА_5 , від чого він впав і знепритомнів, в подальшому ОСОБА_5 бив його ногами. Хлопці, які були присутні, забрали ОСОБА_5 , щоб він більше його не бив та викликали його сина та внука, які забрали його із місця події й відвезли до лікарні м. Чернівці. Просив суд задовольнити заявлений ним цивільний позов, так як він поніс значних витрат на лікування.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що в лютому 2021 році біля магазину с. Круглик, разом із іншими хлопцями грали в карти, в той час прийшов ОСОБА_9 та став грати разом із ними. На деякий час він відійшов розмовляти по телефону, а повернувшись побачив як ОСОБА_9 лежав на землі. Тому, він попросив хлопців, щоб ті викликали сина ОСОБА_11 та забрав його додому. При цьому, зазначив, що пізніше йому стало відомо, що між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 був конфлікт, однак самого конфлікту він не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив суду, зимою 2021 року, перебуваючи в с. Круглик, біля магазину, спостерігав, як п`ятеро людей грали в карти. Від хлопців він почув, що під час гри в карти між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_15 нібито штовхнув ОСОБА_16 , від чого той впав. Крім того, наголосив, що самої події він не бачив, а лише чув, як ОСОБА_9 просив подзвонити до його сина, так як в нього болить нога. При цьому зазначив, що на прохання поліцейських погодився приймати участь у слідчому експерименті. В ході його проведення, він лише показав, де на той час знаходився ОСОБА_9 та ОСОБА_17 . За вказівкою слідчого він показав нібито удар ОСОБА_18 по ОСОБА_19 , але особисто ніяких ударів не бачив. Після закінчення слідчого експерименту, він підписав протокол його проведення.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що зимою 2021 року він дивився, як хлопці грали в карти біля магазину с. Круглик, однак сам не грав, так як було холодно в руки. Згодом, він запропонував ОСОБА_19 сісти грати в карти, на що той погодився і сів. При цьому вказав, що бачив, як ОСОБА_17 , який також грав у карти, в ході суперечки, піднявся та штовхнув ОСОБА_11 , який впав на землю через проволку. Він допоміг його підняти та поставити на лавку, а згодом хлопці подзвонили його сину, який забрав його.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що зимою 2021 року він грав у карти за магазином, що в с. Круглик. В той час, коли він тасував колоду карт, до них підійшов ОСОБА_9 , якому запропонували також сісти біля них грати в карти. Через деякий час, він помітив, як ОСОБА_9 впав на землю та його почали піднімати, однак в той час він пішов додому, так як така обстановка заважала йому відпочивати в компанії хлопців. При цьому зазначив, що не бачив, як ОСОБА_17 бив ОСОБА_11 , однак чув про це від людей. Крім того, наголосив, що не бачив щоб ОСОБА_17 порушував громадський порядок чи виражався нецензурними словами.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що одного разу, коли він йшов у магазин с. Круглик за хлібом та цигарками, слідчі запропонували йому бути статистом під час проведення слідчих дій, а саме слідчого експерименту. Згодом, його попросили лягти на землю, на що він погодився й в подальшому виконував всі вказівки слідчих. Однак, на даний час йому вже не відомо жодних обставин подій, які на той час проводилися. Він виконував лише те, що йому казав слідчий.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснив суду, що працівники поліції його попросили брати участь у проведенні слідчого експерименту, для відтворення конфлікту між ОСОБА_24 та ОСОБА_13 у с. Круглик. В ході експерименту, він сів за стіл і виконував вказівки слідчого у експерименті, при цьому його ніхто нічого не запитував, він лише сидів. Інші учасники експерименту показували якісь удари й відтворювали обставини події, але що саме він не пам`ятає. Далі його попросили лише розписатися в протоколах слідчих експериментів, на що він погодився, але їх не читав.
Крім того, винуватість ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом у судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.02.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_5 наніс один удар кулаком в область грудної клітки, через що потерпілий впав та отримав травми (а.с. 92);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2021 року з фото таблицею до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_20 (а.с. 82-86);
- висновком експерта № 36 екс-Н від 12.03.2021 року, відповідно до якого виявлене ушкодження у ОСОБА_8 має ознаки тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню важкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я (а.с. 93-94);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2021 року з фото таблицею до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_25 (а.с. 95-99);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2021 року з фото таблицею до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_14 (а.с. 100-103);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03.2021 року з фото таблицею до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 (а.с. 104-106).
Разом з цим допитані в судовому засіданні свідки ствердили, що не бачили удару ногою, а на слідчому експерименті показували ці удари за вказівкою слідчого.
Також допитані в якості свідка статист ОСОБА_22 та понятий ОСОБА_23 не підтвердили того факту, що свідки під час слідчого експерименту показували удар нанесений ногою, а стверджували, що всі дії свідки показували за вказівкою слідчого.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи та характеризуючі дані на особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 128 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані:

- за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Представник потерпілого в судовому засіданні наполягав на раніше пред`явленому обвинуваченні, а саме вважає, що дії ОСОБА_5 вірно спочатку були кваліфіковані за ч.1 ст.296 та ч.1 ст. 122 КК України.

Так, представник потерпілого стверджує, що свідки змінили свої покази під час судового розгляду, однак матеріалами справи встановлено, що обвинувачений наніс один удар кулаком в область грудної клітини та один удар ногою, чим завдав тілесних ушкоджень потерпілому, який до теперішнього часу потребує лікування. Вказані дії обвинуваченого були вчинені з особливою зухвалістю. При призначенні покарання просив суд застосувати сувору міру покарання.

Суд звертає увагу представника потерпілого, що під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_26 , встаючи із-за столу відштовхнув потерпілого ОСОБА_8 , який перечепився за огорожу, не втримався на ногах і впав на землю при цьому отримав тілесні ушкодження.

Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Крім того, зі змісту протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що обвинувачений завдав один удар кулаком в область грудей потерпілого від чого останній впав на землю. Такі ж обставини і викладені у висновку експерта №36 екс-Н від 12.03.2021.

Згідно з висновком експерта №36 екс-Н від 12.03.2021., який ніким не оспорювався, виявлене у ОСОБА_8 ушкодження у вигляді перелому міжвертлюгової відділу лівої стегнової кістки виникло в результат дії твердого тупого предмету або удару об такий та його виникнення можливе внаслідок падіння з положення стоячи на площину та співударянням з тупими твердими предметами, що виступають на її рівнем із прискоренням.
Таким чином, середньої тяжкості тілесне ушкодження було не безпосереднім наслідком заподіяного обвинуваченим удару у вигляді штовхання потерпілого, а результатом падіння останнього й удару об тверду поверхню, чого обвинувачений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити.
Отже, в конкретному випадку мало місце не умисне, а необережне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим дії ОСОБА_5 вірно перекваліфіковані прокурором на ст. 128 КК.
Одночасно не знайшло свого підтвердження наявності в діях ОСОБА_5 складу кримінально караного хуліганства за ознакою грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, не доведено, що крім заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим, були з боку останнього також і намагання виразити неповагу до громадського порядку.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_5 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою кримінального правопорушення, передбаченого статтею 296 КК.

Мотиви призначеного покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працевлаштований, здійснює догляд за особою похилого віку, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, а також вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вказана обставина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки сам обвинувачений визнав, що вживав пиво, коли грав у карти, також дану обставину підтвердили свідки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме Хотинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 18 червня 2021 року вбачається, що матеріально-побутові умови проживання обвинуваченого задовільні, офіційно не працює, освіта вища, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий. На думку Хотинського РС з питань пробації, його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб).

З урахуванням усього вищевикладеного, в тому числі досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 , думки представника потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.
Разом з цим, з врахуванням вищенаведених обставин та особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вказаний вид покарання буде необхідний та достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, потерпілим ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов, згідно якого він просить суд стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 40499,38 грн., моральну шкоду в розмірі 30000 гривень.
Так, матеріальна шкода, яку поніс потерпілий на лікування становить 40499,38 грн., що підтверджується квитанціями.
Крім того, в результаті вчинених від нього злочинів, ОСОБА_8 було також завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, які він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 по відношенню до нього, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із завданням йому тілесних ушкоджень. Окрім того, протиправною поведінкою ОСОБА_5 на очах у багатьох осіб було публічно принижено честь і гідність потерпілого. Також, наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психоматичних та психоемоційних змін: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, фіксованість на негативних переживаннях, впевненість у собі, тривога з приводу майбутнього.
З урахуванням викладеного, на думку потерпілого, визначений ним розмір моральної шкоди є цілком обґрунтованим та базується на дійсних обставинах справи та об`єктивних фактах, відповідає тяжкості шкоди нанесеної здоров`ю потерпілого та вимушених змін у його житті.
Представник потерпілого в судовому засіданні вимоги цивільного позову підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Також просив стягнути з обвинуваченого витрати на професійну допомогу адвоката в сумі 15300,00 грн.
Обвинувачений в судовому засіданні вимоги цивільного позову не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.
Захисник обвинуваченого вказав, що моральна шкода в розмірі 30 000,00 грн., є надто завищеною. Оскільки обвинувачений ніде не працює, вказана сума для нього є не підйомною.
Дослідивши матеріали цивільного позову, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я, а саме: перелом міжвертлюгового відділу лівої стегнової кістки.
Як вбачається із виписки № 1431 із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_8 перебував на лікуванні в травматологічному відділенні у ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» починаючи із 07.02.2021 року по 22.02.2021 року (а.с. 47-49).
Згідно копій квитанцій, матеріальна шкода, яку поніс потерпілий на лікування становить 40499,38 грн. (а.с.32-45).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
За таких обставин, цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо відшкодування потерпілому моральної шкоди суд приходить до наступного.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд вважає, що потерпілий ОСОБА_8 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом враховується, що страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, сім`ї, втрату роботи, можливості зробити кар`єру, втрату довіри близьких людей тощо.
Отримання тілесних ушкоджень, довготривале лікування потерпілого ОСОБА_8 та його реабілітація, безумовно негативно вплинуло на його моральний стан та призвело до душевних страждань, а тому останньому завдано моральної шкоди.
При визначенні розміру суми, яку необхідно стягнути із обвинуваченого у рахунок відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує, що вона встановлена з урахуванням перенесеного потерпілим стресу, порушенням способу його життя та життя його родини, пов`язаного з лікуванням, погіршенням стану здоров`я та проходженням курсу лікування.
З огляду на обставини справи, беручи до уваги вищевказані засади, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що дану позовну вимогу слід задовольнити частково, виходячи з обставин справи, реальності відшкодування даної шкоди, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 20000,00 грн., що об`єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого витрат на правову допомогу, суд зважає на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 118, ч.1 ст. 124 КПК України витрати на правову допомогу належать до процесуальних витрат, які суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого у разі ухвалення обвинувального вироку за умови їх документального підтвердження.
На підтвердження витрат потерпілого на правову допомогу в сумі 15300,00 грн. було надано договір про надання правової допомоги від 03.03.2021 року, який не містить в собі порядку визначення розміру гонорару (фіксований чи погодинний розрахунок).
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Ухвалюючи вирок судом враховується, що матеріали справи не містять доказів фактичного понесення потерпілим витрат на правничу допомогу, оскільки до матеріалів справи не надано розрахунку вартості наданих послуг з детальним описом виконаних робіт, чи акту надання послуг, а також жодного документу, який підтверджує їх перерахування на користь особи, яка надавала правничу допомогу.

Враховуючи вищенаведене, підстав для розподілу витрат на правничу допомогу адвоката, суд не вбачає.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 (одного) року і 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: с. Круглик, Дністровського району, Чернівецької області, паспорт НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: с. Круглик, Дністровського району, Чернівецької області, паспорт НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 40499,38 грн. (сорок тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 38 коп.), моральної шкоди в сумі 20000,00 грн. (двадцять тисяч гривень).

В решті частині цивільного позову відмовити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1